Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének
Jelentése
az OBH 3600/2005. számú ügyben

Előadó: dr. Hajas Barnabás

Az eljárás megindulása
Mindennapi munkám során többször tapasztaltam, hogy a műsorszolgáltatók hírműsoraikban rendszeresen bemutatják a bűncselekmények áldozatává (sértettjévé) vált gyermekek (kiskorúak) fényképeit.
Tekintettel arra, hogy a probléma alapján az emberi méltósághoz való jog (Alkotmány 54. §), az abból levezethető kegyeleti jog, valamint a gyermekek védelemhez és gondoskodáshoz való joga (Alkotmány 67. §) sérelmének, illetve közvetlen veszélyének gyanúja nem volt kizárható, hivatalból vizsgálatot rendeltem el. Ennek eredményes lefolytatása érdekében megkerestem az Országos Rádió és Televízió Testület (a továbbiakban: ORTT) elnökét, Magyar Televízió Rt. (a továbbiakban: MTV Rt.) elnökét, a Duna Televízió Rt. (a továbbiakban: Duna TV Rt.), valamint – kizárólag közszolgálati műsorszámaikkal összefüggésben – az MTM-SBS Televízió Rt. (TV2) (a továbbiakban: TV2) elnökét, és a Magyar RTL Televízió Rt. (a továbbiakban: RTL-Klub) vezérigazgatóját.

Megállapított tényállás
Valamennyi megkeresett műsorszolgáltató egybehangzóan arról tájékoztatott, hogy az elmúlt évben csak kivételesen mutattak be bűncselekmények áldozatává (sértettjévé) vált gyermekekről (kiskorúakról) készült fényképeket. Amikor azokat bemutatták, kivétel nélkül rendelkeztek a szülőtől származó, a bemutatáshoz elengedhetetlen kifejezett hozzájáruló nyilatkozattal, a fényképeket pedig általában a gyermekek szülei bocsátották rendelkezésükre. A tájékoztatások szerint a problémával összefüggő panasz nem is érkezett a műsorszolgáltatókhoz.
Az ORTT 2003–ban Ajánlást fogalmazott meg a magyarországi elektronikus médiumok számára a fiatalkorúak és a gyermekek médiabeli megjelenítése, szerepeltetése vonatkozásában (a továbbiakban: Ajánlás). Az Ajánlás többek között kimondja:
„II. A gyermekek és fiatalkorúak elektronikus médiumokban történő megjelenítésére vonatkozó elvek
1. A gyermek, fiatalkorú minden médiumban történő szerepeltetéséhez, vele történő riport interjú, videofelvétel, fotó készítéséhez be kell szerezni a gyermek, szülője vagy törvényes képviselője, illetőleg gyámja írásbeli hozzájárulását. Ebből egyértelműen ki kell derülnie annak, hogy e hozzájárulás megadása nem kényszerítő ráhatással történt, valamint a műsorkészítő, vagy műsorszolgáltató részletesen elmagyarázta a hozzájáruló személyeknek a megjelenítés, szerepeltetés célját, okait, lehetséges közelebbi és távolabbi következményeit, kihatásait, illetve a riport, műsorszám tervezett felhasználási módját. […]
8. Nem szabad a gyermekről, hozzátartozójáról vagy vele kapcsolatban lévő személyről olyan történetet, képet közzétenni, amely veszélynek teheti ki az előbbiekben felsorolt személyeket, még akkor sem, ha a felvételeken azok személyazonossága nem szerepel, megváltoztatták, illetve nem felismerhetővé tették azt. […]”
A bűncselekmények áldozataivá, sértettjeivé, elkövetőivé és gyanúsítottjaivá vált, illetve ezek során tanúként meghallgatott kiskorúaknak az elektronikus médiumokban történő ábrázolására vonatkozó különös szabályokat az Ajánlás III. fejezete tartalmazza. Ennek értelmében:
„1. A gyerekek ellen, illetve általuk elkövetett bűncselekményekről reális és komoly hangvételű riportot kell készíteni, és kerülni kell minden szenzációhajhászást és hangulatkeltést.
2. Fő szabály ezekben az esetekben a gyermek jövőjének és hosszú távú érdekének védelme miatt, hogy a bűncselekmények áldozataivá, elkövetőivé, gyanúsítottjaivá vált vagy ezen ügyekben tanúként meghallgatott, illetve a bűncselekménnyel bármilyen más módon kapcsolatba került 18 éven aluli fiatalkorúak és gyermekek neve, arcképe, lakcíme, illetve személyazonosságuk megállapítására alkalmas más adat közzététele tilos. Ide értendő az az eset is, ha olyan, a gyermekkel, illetve adott eseménnyel kapcsolatban álló személy, fotó, helyszín, tárgy, illetve egyéb körülmény kerül bemutatásra, amely alapján a gyermek, fiatalkorú személyazonossága egyértelműen megállapítható. Ez az elv akkor is követendő, ha a gyermek szülője, törvényes képviselője, illetve gyámja hozzájárul a gyermek médiumokban történő bemutatásához. A fentiek alól csak az jelenthet kivételt, ha a gyermek személyazonosságának közzététele a gyermek érdekét szolgálja, vagy azt bírósági határozat rendelte el.
3. A bűncselekmény elkövetésével vádolt, de még jogerősen el nem ítélt kiskorúról, gyermekről, csak mint gyanúsítottról szólhatnak a médiumok.
4. Bűncselekménnyel kapcsolatosan kiskorúval, gyermekkel történő riportkészítés kapcsán kerülni kell az ítélkező, minősítő, obszcén, profán és vulgáris jelzőket, szavakat és kifejezéseket. Ezen eseményekre vonatkozó híradásokban, riportokban nem szabad a szereplőkről lealacsonyítóan, illetve oly módon beszélni, amely alkalmas lehet a történések során átélt fájdalmuk, szenvedésük növelésére.
5. Természetesen az e fejezetben szabályozott esetekre az itt található különös szabályok mellett az előző fejezet általános szabályait is alkalmazni kell. „
Az ORTT elnökének tájékoztatója tartalmazza azt is, hogy az ORTT „gyakorlata szerint a bűncselekmények kiskorú sértettjei nevének, illetve arcképének közzététele nem egyeztethető össze a Médiatv. 3. § (2) bekezdésében megfogalmazott elvvel.”
Sem az ORTT–hez, sem pedig a Panaszbizottságához nem érkezett a bűncselekmények áldozatává (sértettjévé) vált kiskorúak bemutatását sérelmező panasz.

Az ügy jogszabályi háttere
A Magyar Köztársaság Alkotmánya
2. § (1) A Magyar Köztársaság független demokratikus jogállam.
54. § (1) A Magyar Köztársaságban minden embernek veleszületett joga van az élethez és az emberi méltósághoz, amelytől senkit nem lehet önkényesen megfosztani.
67. § (1) A Magyar Köztársaságban minden gyermeknek joga van a családja, az állam és a társadalom részéről arra a védelemre és gondoskodásra, amely a megfelelő testi, szellemi és erkölcsi fejlődéséhez szükséges.

A vizsgálat megállapításai
Az Obtv. 16. § (1) bekezdése értelmében az országgyűlési biztos hatásköre a hatóságok, illetve közszolgáltatást végző szervek eljárására, ennek során hozott határozatára, illetve a hatóság intézkedésének elmulasztására terjed ki. A Médiatv. 136. § (1) bekezdése értelmében a műsorszolgáltató törvénysértésével, illetve szerződésszegésével, a kiszabott bírsággal kapcsolatos ügyekben az ORTT rendelkezik hatáskörrel, ami az említett körben, illetve ennek során közigazgatási ügyben eljáró szervnek minősül. A hatóság fogalmát az Obtv. 29. §–a határozza meg, amelynek (1) bekezdés a) pontja alapján az ORTT-re, mint közigazgatási feladatot ellátó szervre az országgyűlési biztosok vizsgálati jogköre kiterjed. 
Ezt követően azt vizsgáltam, hogy a műsorszolgáltatók eljárására, döntéseire, vagy ezek elmaradására kiterjed-e vizsgálati jogosultságom. 
Az országgyűlési biztosok eddigi gyakorlatában minden esetben közszolgáltatók a hatóságnak nem minősülő, állami vagy önkormányzati feladatot ellátó szervek, különösen pedig azok, amelyek esetében az érintettnek nincs reális lehetősége annak megválasztására, hogy az igényelt szolgáltatást kitől vegye igénybe, tekintettel arra, hogy azt csak korlátozott számú vagy csak kizárólag egyetlen szervtől veheti igénybe. Mindezekre tekintettel, valamint a közszolgálati műsor és a közszolgálati műsorszám Médiatv. 2. § 18-19. pontjaiban maghatározott fogalmára is figyelemmel megállapítottam, hogy az MTV Rt. eljárására, továbbá a kereskedelmi műsorszolgáltatók eljárására a közszolgálati műsorszámokkal összefüggésben is fennáll a hatásköröm, vagyis a műsorszolgáltatók – mint közszolgáltatást végző szervek – eljárását is vizsgálhatom.
Vizsgálatom során – lévén vizsgálati lehetőségeim a műsorfigyelés terén meglehetősen korlátozottak, és így első sorban a műsorszolgáltatók és az ORTT nyilatkozatára kellett hagyatkoznom – nem tártam fel olyan esetet, amikor bármely műsorszolgáltató a törvényes képviselő (szülő) hozzájárulása nélkül mutatott volna be bűncselekmény áldozatává (sértettjévé) vált kiskorúról készült felvételt. Ezért nem állapítottam meg alkotmányos jogokkal összefüggő visszásságot sem. Annak megelőzése azonban olyan garanciális jelentőségű, hogy nem mellőzhettem a témával kapcsolatos elméleti kérdések elemzését.
Amint azt az Alkotmánybíróság 23/1999. (VI. 30.) AB határozatában kifejtette, „a halott személy nem lehet alanya sem a magántitokhoz való jognak, sem a személyes adatvédelemnek. Mindkettő személyhez fűződő jog, azaz forgalomképtelenek, nem örökölhetők, csak személyesen érvényesíthetők, a személy halálával elenyésznek.”
Az emberi méltósághoz való alkotmányos jog része az egyén önrendelkezési joga. A műsorszolgáltatók eljárása során az eljárásban részt vevő magánszemélyek önrendelkezési jogának megfelelő védelmet kell kapnia a műsorszolgáltatókkal szemben, azokkal a megszorításokkal, amelyek az eljárás jellegéből következnek. Ebből fakadóan a műsorszolgáltatót az a kötelezettség terheli, hogy működése során az emberi méltóság tiszteletben tartása mellett járjon el, és senkinek ne okozzon indokolatlan hátrányokat. Ez következik a Médiatv. 3. § (2) bekezdésében foglalt, a műsorszolgáltatót terhelő kötelezettségből is. Az előzőekre figyelemmel úgy vélem, hogy a műsorszolgáltatóknak – működésük során – az emberi méltóságot, az érintettek személyiségi jogait és a kegyeleti jogot tiszteletben kell tartaniuk, és biztosítaniuk kell, hogy a magánéletre vonatkozó adatok szükségtelenül ne kerüljenek nyilvánosságra.
Az adatvédelmi biztos 2004. január 28-án kelt, a Blikk című napilap 2004. január 27-i számában egy válogatott labdarúgó tragikus haláláról tudósító cikkel kapcsolatban közleményt adott ki, amiről a napilapban ez jelent meg „úgy tudósított […] válogatott labdarúgó tragikus haláláról, hogy a címoldalán közzétette a szerencsétlenül járt sportoló haláltusája közben készült fényképét, megsértve ezzel emberi méltóságát, képmása és személyes adatai védelméhez fűződő jogát. Az ilyen sokkoló hatású képek bemutatása a személyiségi jogok lábbal tiprását jelenti, és sérti a jóérzésű emberek kegyeleti érzéseit is. Az újság eladott példányszámának növelése, a piaci verseny nem szolgáltathat elegendő indokot az ilyen mértékű jogsértésekre.
Személyiségi jogai csak az élő természetes személynek vannak, az ember halálával megszűnik a jogképessége. Ez azonban nem eredményezheti azt, hogy az elhunyt adataival, képmásával az újságíró szabadon rendelkezzék, mert az adott személy halála után is tiszteletben kell tartani magánéletét, emberi méltóságát.
Tudomásul kell venni, hogy a sajtószabadság nem önmagában érvényesülő alkotmányos jog, hanem csak a személyiségi jogok védelmével összhangban érvényesülhet.”
Az adatvédelmi biztos nyomatékosan és ismételten felhívta az ún. „bulvárújságírásban” dolgozó újságírók figyelmét a mértékletesség, nagyobb empátia és a személyiségi jogok tiszteletének fontosságára.
A Polgári Törvénykönyvről szóló 1959. évi IV. törvény (a továbbiakban: Ptk.) 80. § (1)-(2) bekezdései kimondják, hogy a személyhez fűződő jogok megsértését jelenti a más képmásával vagy hangfelvételével kapcsolatos bármiféle visszaélés. Képmás vagy hangfelvétel nyilvánosságra hozatalához – a nyilvános közszereplés kivételével – az érintett személy hozzájárulása szükséges. A Legfelsőbb Bíróság kialakult gyakorlata szerint a képmás nyilvánosságra hozatalának tilalma nem vonatkozik a nyilvános eseményekről, rendezvényekről, táj-, utcarészletekről készült felvételekre, amikor tehát az ábrázolás módja nem egyéni, amikor a felvétel összhatásában örökít meg a nyilvánosság előtt lezajlott eseményeket. A nyilvánosságra hozatalhoz a felvételen ábrázolt személy hozzájárulására van viszont szükség, ha megállapítható a felvétel egyedisége, egyéni képmás jellege.
Előzőekből következik, hogy ha a közszolgálati műsorszolgáltató, valamint más műsorszolgáltató közszolgálati műsorszámában más képmáshoz fűződő jogát, illetve halott emlékéhez főződő jogot sértve, a jogosult engedélye nélkül mutat be képfelvételt, az emberi méltósághoz való joggal, valamint az abból levezethető kegyeleti joggal összefüggő visszásságot, illetve annak közvetlen veszélyét okozhatja.
Megállapítottam azt is, hogy az ORTT a rendelkezésre álló eszközeivel erőfeszítéseket tesz azért, hogy a műsorszolgáltatók eljárása ne sértse a Médiatv. 3. § (2) bekezdését. Vizsgálatom során az ORTT eljárásával kapcsolatban alkotmányos joggal összefüggő visszásságra utaló körülményt nem is észleltem.
Jelen vizsgálatom nem terjedt ki az ORTT hivatkozott Ajánlása jogi (normatani) jellegének vizsgálatára. Ezért ilyen megállapításokat nem tartalmaz jelentésem.

Összefoglalva
Tekintettel arra, hogy alkotmányos joggal összefüggő visszásságot, illetve arra utaló körülményt nem tártam fel, azok orvoslására irányuló ombudsmani intézkedést nem teszek.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 17. § (1) bekezdése alapján azonban felkérem valamennyi érintett szervet, hogy a jövőben is különös gondossággal járjanak el bűncselekmények áldozatává (sértettjévé) vált gyermekek (kiskorúak) fényképeinek bemutatása során annak érdekében, hogy a jelentésem 2. pontjában jelzett alkotmányos jogokkal összefüggő visszásságnak még a közvetlen veszélye sem merüljön fel. 

Budapest, 2005. december 16.
Takács Albert sk.