Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének
Jelentése
az OBH 6470/2004. sz. ügyben

Előadók:    dr. Hajas Barnabás
dr. Győrffy Zsuzsanna

Az eljárás megindulása
Állampolgári panasz érkezett Hivatalomhoz, melyben a panaszos az MTM-SBS Televízió Rt. (TV2) (a továbbiakban: TV2) „Aktív” című műsorának 2004. november 15-i adásában bemutatottakat sérelmezte. A beadvány szerint a műsorban bemutatták azt a gyermeket, akit a gyáli Bartók Béla Általános Iskola (a továbbiakban: iskola) WC-jében társai fajtalanságra kényszerítettek. 
Tekintettel arra, hogy a beadványban felvetett probléma alapján felmerült a jogállamiság elve (Alkotmány 2. § (1) bekezdés) az állam objektív alapjogvédelmi kötelezettsége (Alkotmány 8. § (1) bekezdés) és a lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való jog (Alkotmány 70/D. § (1) bekezdés) sérelmének, illetve közvetlen veszélyének gyanúja, a panasz alapján vizsgálatot rendeltem el. Annak eredményes befejezése érdekében az Országos Rádió és Televízió Testület (a továbbiakban: ORTT) elnökét vizsgálat tartására, a TV2 elnökétől pedig tájékoztatást kértem. Tájékoztatást és a vonatkozó dokumentumok másolatát kértem továbbá az iskola igazgatójától, Gyál Város Önkormányzat Polgármesteri Hivatalától, mint az iskola fenntartójától, valamint Gyál Város Önkormányzatának Szociális és Családvédelmi Központ Gyermekjóléti Szolgálatának (a továbbiakban: gyermekjóléti szolgálat) vezetőjétől.

Az érintett alkotmányos jog
A Magyar Köztársaság Alkotmánya
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
8. § (1) A Magyar Köztársaság elismeri az ember sérthetetlen és elidegeníthetetlen alapvető jogait, ezek tiszteletben tartása és védelme az állam elsőrendű kötelessége.
64. § A Magyar Köztársaságban mindenkinek joga van arra, hogy egyedül vagy másokkal együttesen írásban kérelmet vagy panaszt terjesszen az illetékes állami szerv elé.
67. § (1) A Magyar Köztársaságban minden gyermeknek joga van a családja, az állam és a társadalom részéről arra a védelemre és gondoskodásra, amely a megfelelő testi, szellemi és erkölcsi fejlődéséhez szükséges.
70/D. § (1) A Magyar Köztársaság területén élőknek joguk van a lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez.

A tényállás és a vizsgálat megállapításai
I.
1. 2004. november 10-én két gyermekkorú tanulót óraközi szünetben, az iskolai WC-jében öt – ugyancsak gyermekkorú – tanuló fajtalankodásra kényszerített Szemérem elleni erőszak bűntett megalapozott gyanúja miatt az egyik sértett gyermek édesanyja büntető feljelentést tett a dabasi rendőrkapitányságon. A történteket az iskolát fenntartó önkormányzatnak 2004. november 15-én a rendőrség jelezte.
Az eseményekről a napközis nevelő még aznap délután értesült. A tudomására jutottakat megbeszélte kolléganőjével, próbálta elérni a gyermekek osztályfőnökét. A napközis nevelő a gyermekek osztályfőnökével aznap nem tudta felvenni a kapcsolatot. Az eseményekről az osztályfőnök másnap, tanítási időben szerzett tudomást kolléganőjétől. Az osztályfőnök a történteket a kora délutáni órákban jelezte az igazgatónak. A sértetteket és az elkövetőket még aznap, a sértett gyermekek szüleit a következő napon hallgatta meg az igazgató. Az elkövetők ellen fegyelmi eljárás indult, őket a tantestület szigorú megrovásban részesítette, 2005. december 31-éig valamennyi iskolai szórakoztató rendezvényről eltiltotta. 
Megállapítottam, hogy a fegyelmi eljárás lefolytatása a közoktatásról szóló 1993. évi LXXIX. törvény 76. § (1) bekezdésében foglaltaknak megfelelt, alkotmányos joggal összefüggésbe hozható visszásságot nem okozott.  
2. Gyál Város Önkormányzatának Képviselő-testülete 2004. november 25-én az iskola igazgatója ellen fegyelmi eljárást indított.
A fegyelmi eljárás vizsgálóbiztosa megállapította, hogy az iskola igazgatója a szemérem elleni erőszakról 2004. november 11-én értesült. Az eseményekről az igazgató nem értesítette sem a rendőrséget, sem az intézmény fenntartóját, nem kérte a gyámhatóság, a gyermekjóléti szolgálat segítségét sem. Az igazgató a problémát saját hatáskörében kívánta megoldani. A képviselő-testület 2005. január 27-én megtartott nyílt ülésén a mulasztások miatt 7/2005. (I. 27.) számú határozatával az iskola igazgatóját megrovás fegyelmi büntetésében részesítette. 
Megállapítottam, azzal hogy az iskola igazgatója értesítési kötelezettségének nem tett eleget, nem kérte a gyermekjóléti szolgálat szakmai segítségét, melyre mind a sértett, mind az elkövető gyermekeknek szüksége lett volna, megsértette a jogállamiság elvéből eredő jogbiztonság követelményét, továbbá visszásságot okozott a gyermekeket megillető a megfelelő testi, szellemi és erkölcsi fejlődésükhöz szükséges kiemelt védelemhez fűződő jogukkal összefüggésben. 
Tekintettel arra, hogy az iskola fenntartója az igazgató mulasztását kivizsgálta, a szükséges intézkedéseket megtette, az iskolának azóta új igazgatója van, országgyűlési biztosi intézkedést nem tettem. 
3. A gyermekjóléti szolgálat tájékoztatása szerint az iskolában történtekről a médiából, továbbá a gyámhatóság 2004. november 18-án kelt jelzéséből szereztek tudomást. A gyámhatóság védelembe vételi javaslatot kért az elkövető kiskorúakra. A gyermekjóléti szolgálat mind az öt gyermek családját alapellátásban már korábban is gondozta. Négy kiskorú esetében védelembe vételi javaslatot tettek. A gyámhatóság a négy gyermeket védelembe vette. 
Egy gyermek esetében szükség volt a családból való kiemelésre. Őt a gyámhatóság ideiglenes hatállyal gyermekotthonba utalta, majd a gyámhivatal átmeneti nevelésbe vette. A gyermek átmeneti nevelését időközben megszüntették, a gyámhatóság elrendelte védelembe vételét, így az ő sorsát is figyelemmel kíséri a gyermekjóléti szolgálat. 
A gyermekjóléti szolgálat a sértett gyermekek szüleinek felajánlotta szakmai segítségét, ezzel a lehetőséggel azonban a szülők nem éltek. A sértett gyermekek esetében hatósági intézkedésre (védelembe vétel, családból való kiemelés) nem volt szükség. 
Megállapítottam, hogy az eseményekről való értesülés után mind a gyámhatóság, mind a gyermekjóléti szolgálat a szükséges intézkedéseket megtette, eljárásuk a gyermekek alkotmányos jogainak érvényesülését szolgálta. 

II.
A TV2 „Aktív” című, 2004. november 15-i adása az iskolában történtekről közölt riportjában az egyik kényszerített gyermeket is bemutatta. A gyermek – akinek arca a riportban végig látható volt – megdöbbentő részletességgel számolt be a vele történtekről. A riport bemutatásához – a TV2 tájékoztatása szerint – a gyermek szülei is hozzájárultak, az édesanya pedig személyesen is nyilatkozott a műsorban. A TV2 arról is tájékoztatott, hogy a műsorszámot nem közszolgálati műsorszámként kódolta.
Megvizsgáltam, hogy a műsorszolgáltató (TV2) eljárására, döntéseire, vagy ezek elmaradására kiterjed-e az ombudsman vizsgálati jogosultsága. Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (a továbbiakban: Obtv.) az országgyűlési biztosok jogértelmezésére bízza annak eldöntését, hogy mely szervek tekinthetők közszolgáltatónak. Az országgyűlési biztosok pedig minden esetben közszolgáltatónak tekintik a hatóságnak nem minősülő, állami vagy önkormányzati feladatot ellátó szerveket, különösen azokat, amelyek esetében az érintettnek nincs reális lehetősége annak megválasztására, hogy az igényelt szolgáltatást kitől vegye igénybe, tekintettel arra, hogy azt csak korlátozott számú vagy csak kizárólag egyetlen szervtől veheti igénybe. A közszolgálati műsor és a közszolgálati műsorszám Médiatv. 2. § 18-19. pontjaiban meghatározott fogalmára is figyelemmel megállapítottam, hogy a közszolgálati műsorszámokkal összefüggésben hatásköröm kiterjed a műsorszolgáltatók – mint közszolgáltatást végző szervek – eljárásának vizsgálatára. A TV2 „Aktív” című műsora azonban nem minősül közszolgálati műsorszámnak, vagyis jelen ügyben nincs hatásköröm a TV2 eljárásának vizsgálatára, ezért azt mellőztem. 
(Közszolgálati műsor: az a műsor, melyben a közszolgálati műsorszámok meghatározó szerepet játszanak, és amely a műsorszolgáltató vételkörzetében élő hallgatókat, nézőket rendszeresen tájékoztatja közérdeklődésre számot tartó kérdésekről.
Közszolgálati műsorszám: a műsorszolgáltató vételkörzetében (országos, körzeti, helyi) élő hallgatók, nézők tájékozódási, kulturális, állampolgári, életviteli szükségleteit, igényeit szolgáló műsorszám, így különösen: a) a művészeti alkotás, az egyetemes, a magyar és a magyarországi nemzeti és etnikai kisebbségek kultúráját, valamint a magyarországi nemzeti és etnikai kisebbségek életét, a kisebbségi álláspontokat bemutató közlés, b) oktatási, képzési célú ismeretek közzététele, c) tudományos tevékenység és eredmények ismertetése, d) a vallásszabadság megvalósulását szolgáló, valamint az egyházi és a hitéleti tevékenységet bemutató műsorok, e) a gyermek- és ifjúsági műsorok, valamint a gyermekvédelem céljait szolgáló ismeretterjesztő, felvilágosító műsorok, f) a mindennapi életvitelt segítő, az állampolgárok jogi és közéleti tájékozódását szolgáló, az egészséges életmódot, a környezetvédelmet, a természet- és tájvédelmet, a közbiztonságot, a közlekedésbiztonságot elősegítő ismeretek terjesztése, g) az életkoruk, testi, szellemi vagy lelki állapotuk, társadalmi körülményeik következtében súlyosan hátrányos helyzetben lévő csoportok számára készített műsorszám, h) a hírszolgáltatás.)

III.
Az ORTT tájékoztatása szerint a sérelmezett műsorszámmal kapcsolatban két beadvány érkezett az ORTT Panaszbizottságához. Az egyik panaszt a Panaszbizottság ún. „egyéb panaszként” bírálta el, a másik panaszost – aki beadványával hozzám fordult – az első ügyben hozott „Nyilatkozatról” tájékoztatták. Az ORTT elnökétől kapott tájékoztatás szerint „[a] panaszbizottság a későbbi beadványt megvizsgálta, és nem látta szükségesnek, hogy a korábbival azonos tartalmú kifogást megfogalmazó, ugyanarra a műsorszámra vonatkozó beadványról külön eljárásban döntsön. A[z ORTT] álláspontja szerint a Panaszbizottság fenti eljárása nem sértett állampolgári jogokat.”
Az ORTT elnöke az OBH 4811/2004. számú ügyben megkeresésemre adott válaszában ezzel szemben úgy nyilatkozott, hogy a „soros elnöki elintézési mód jogi szempontból kifogásolható, mivel sem a Médiatv., sem a Panaszbizottság ügyrendje nem ad arra lehetőséget, hogy a Panaszbizottság ugyanazon ügyben beérkezett panaszok tekintetében az eljárást mellőze, és így a panasz előterjesztéséhez való joghoz fűződő alkotmányossági követelmény sérülhetett. Az ORTT mejegy[ezte], hogy az eljárási hiba okán helye lehetne a Panaszbizottság új eljárásra történő utasítására, azonban annak végkimenetele – miszerint a Panaszbizottság nem látta megalapozottnak a beadványokban felvetett kifogásokat – nem változna.”
A Panaszbizottság tehát a jelen ügyben meghatározó két panasz közül csak az egyiket bírálta el, a másikat mindennemű törvényi, vagy az Ügyrendből eredő felhatalmazás nélkül mindössze egy egyszerű tájékoztatással intézte el. Már az OBH 2012/2003, OBH 1052/2003; OBH 1458/2003. számú ügyekben készült együttes jelentésemben (a továbbiakban: Együttes Jelentés) is megállapítottam, hogy azzal, hogy az eljáró tanácsok az Ügyrendet megsértik, jogállamiságból levezethető jogbiztonság követelményével kapcsolatban visszásságot okoznak.
Álláspontom szerint a panasz előterjesztéséhez való jog nem pusztán azt jelenti, hogy bárki panaszt terjeszthet elő az illetékes állami szerv elé, hanem azt is, hogy panaszát – a hatáskörrel rendelkező, illetékes szervek – érdemben intézik el. Az érdemi elintézés pedig azt is jelenti, hogy az illetékes szervek a panaszt kimerítik, vagyis minden, a hatáskörükbe tartozó kérdést, sérelmet elbírálnak. A panaszjog ezzel ellentétes értelmezése az alapjog lényeges tartalmának korlátozását eredményezné. A sérelmezett műsorszámra vonatkozó két panasz – bár több hasonló, vagy azonos elemet tartalmaztak – számos olyan kérdést is felvetett, amelyeket a Panaszbizottságnak el kellett volna bírálnia, ez azonban nem történt meg a második esetben.
A Panaszbizottság azzal, hogy az adott műsorszámot sérelmező két panasz közül érdemben egyet bírált el, a másikat pedig – annak ellenére, hogy a panasszal szemben támasztott követelményeknek megfeleltek – egyszerű tájékoztatással intézte el, a jogállamiság elvével, valamint a jogbiztonság követelményével, továbbá a panasz előterjesztéséhez, illetve annak részét képező érdemi és teljeskörű elbírálásához való joggal összefüggő visszásságot okozott.

IV.
Mivel a vizsgált ügyben az ORTT Panaszbizottságánál előterjesztett panaszok nem a Médiatv. 4. § (1) bekezdésének megsértésére vonatkoztak, azokat a Panaszbizottság – Ügyrendje alapján – ún. egyéb panaszként kezelte. Jelen jelentésem III. pontjában már hivatkozott Együttes Jelentésemben is vizsgáltam a Panaszbizottság ún. egyéb panaszokkal kapcsolatos eljárását. Már akkor rámutattam, hogy „az ORTT az Ügyrendben egy új típusú, a törvény által nem szabályozott »döntés-fajtát« alakított ki. A felhatalmazás kereteit messze meghaladó normatív tartalmú szabályozás eredményeként létrejött jogintézmény önmagában is a jogállamiság elvével összefüggésben visszásságot okoz. [… Továbbá] a Panaszbizottság »véleménye« elleni jogorvoslatnak az Ügyrend 14. § (6) bekezdésében történő kizárása a jogorvoslathoz való alapvető joggal összefüggő visszásságot eredményez.”
Az Együttes Jelentésemben ezekkel összefüggésben tett megállapításaimat változatlanul fenntartom, azok a jelen ügyben is maradéktalanul irányadóak, azokat megismételni nem kívánom.

V.
Az ORTT – megkeresésem alapján – elrendelte a műsorszám tartalmi vizsgálatát. Ennek eredményeként a 478/2005. (III. 17.) számú határozatában megállapította a rádiózásról és televíziózásról szóló 1996. évi I. törvény (a továbbiakban: Médiatv.) 3. § (2) bekezdésének megsértését, és ezért a Médiatv. 112. § c) pontja szerinti szankciót alkalmazott (30 percre felfüggesztette a műsorszolgáltatási jog gyakorlását). Ezért e vonatkozásban nem okozott az ORTT alkotmányos joggal összefüggő visszásságot, vagy annak közvetlen veszélyét.
Megjegyzem, hogy az ORTT által elrendelt közigazgatási eljárás (műsorszám tartalmi vizsgálatát) vizsgálata nem volt része jelen eljárásomnak, ezért jelentésem erre vonatkozó megállapításokat nem tartalmaz. 

Intézkedéseim:
Az OBH 1052/2003; OBH 1458/2003; OBH 2012/2003. számú ügyekben készült együttes jelentésemben foglaltakkal egyezően a jogállamiság elvéből levezethető jogbiztonság követelményével, a panasz előterjesztéséhez való jog és a jogorvoslathoz való joggal összefüggő visszásság jövőbeni elkerülése érdekében az Obtv. 25. §-a alapján javaslom az Országgyűlésnek, hogy 
a Médiatv. kiegészítésével állapítsa meg a Panaszbizottság „egyéb” panaszokra vonatkozó eljárásának főbb szabályait.
a Médiatv. kiegészítésével állapítsa meg a Panaszbizottság döntése elleni jogorvoslás általános szabályait.

Budapest, 2006. május 30.

Takács Albert sk.