Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének
Jelentése
az OBH 5420/2004. számú ügyben

Ügyintéző: dr. Fogarassy Edit
Az eljárás megindulása
A Jász-Nagykun-Szolnok Megyei Bv. Intézet személyi állományának tagjai – névtelenül – „a bv. intézet dolgozóit ért sorozatos sérelmek miatt” panasszal fordultak Hivatalomhoz. Konkrét sérelmeik a következők voltak: A bv. intézetben semmilyen szakszervezet nem működhet, mert a parancsnok nem engedélyezi. Az intézet előtt fenntartott parkolót csak a bv. gépjárművei, ill. a parancsnok által kiadott engedéllyel rendelkező dolgozók (6 fő) használhatják. A közelmúltban egy éjszakai szolgálatot ellátó tiszthelyettes – parancsnoki engedély nélkül – az intézet előtt parkolt, mire a parancsnok rendőri intézkedést kért.
Az intézetben két szolgálatteljesítési helyen, ahol éjszakai (őr)szolgálatot teljesítenek, nincs mosdó, ill. WC. Az ún. tornyos szolgálatot ellátó dolgozók több esetben is hiába kérték a leváltásukat szükségleteik elvégzésére, erre nem volt lehetőségük. Ásványvizes flakont, ill. felmosó vödröt kellett így használniuk. Ezekre a helyekre semmilyen folyadékot nem vihetnek magukkal a dolgozók; akinél bármilyen folyadékot találnak, az ellen fegyelmi eljárást indítanak. Védőitalra is jogosultak lennének, de nem biztosítják a számukra. Az őrtoronyban télen nem megfelelő a fűtés, a hőmérséklet a 17 °C-ot sem éri el.
A panaszosok a pihenő- ill. szabadnapok kiadásának, valamint a túlórák elszámolásának a gyakorlatát is kifogásolták. Megemlítették, hogy a vezetés szóvá teszi, ha a dolgozók betegszabadságot vesznek ki. A további panaszok 2001-ben ill. 2002-ben történt esetekre vonatkoztak, melyeket – az időmúlás miatt, ill. az érintettek megnevezésének hiányában – nem vizsgáltam.
Az ügyben alkotmányos jogokkal összefüggő visszásság gyanújára tekintettel vizsgálatot rendeltem el, melynek keretében munkatársaim helyszíni vizsgálatot tartottak az érintett bv. intézetben. Ennek során személyesen beszéltek a parancsnokkal, ill. az állomány egyes tagjaival, valamint kérdőíveket hagytak ott kitöltésre a személyi állomány számára. A helyszíni vizsgálatot követően – a beérkezett kérdőívek tartalmára is figyelemmel – tájékoztatást kértem a büntetés-végrehajtás országos parancsnokától.

Az érintett alkotmányos jogok
1949. évi XX. törvény a Magyar Köztársaság Alkotmánya
54. § (1) A Magyar Köztársaságban minden embernek veleszületett joga van az élethez és az emberi méltósághoz, amelyektől senkit nem lehet önkényesen megfosztani.
70/B. § (4) Mindenkinek joga van a pihenéshez, a szabadidőhöz és a rendszeres fizetett szabadsághoz.
70/C. § (1) Mindenkinek joga van ahhoz, hogy gazdasági és társadalmi érdekeinek védelme céljából másokkal együtt szervezetet alakítson vagy ahhoz csatlakozzon.
70/D. § (1) A Magyar Köztársaság területén élőknek joguk van a lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez.

Alkalmazott jogszabályok
1993. évi LIX. törvény az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról (Obtv.)
1. § Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának (a továbbiakban: országgyűlési biztos) feladata, hogy az alkotmányos jogokkal kapcsolatban tudomására jutott visszásságokat kivizsgálja vagy kivizsgáltassa, és orvoslásuk érdekében általános vagy egyedi intézkedéseket kezdeményezzen. (4) Ha a beadványt benyújtó személy kéri, kilétét az országgyűlési biztos nem fedheti fel. Az országgyűlési biztoshoz fordulása miatt senkit sem érhet hátrány.
19. § (1) Az országgyűlési biztos a lefolytatott vizsgálat eredményéről, illetve esetleges intézkedéséről a beadványt tevőt értesíti. (2) Az országgyűlési biztos a nyilvánvalóan alaptalan, továbbá az ismételten előterjesztett és érdemben új tényt, adatot nem tartalmazó beadványt elutasítja, a nem jogosult által, valamint a névtelenül benyújtottat pedig elutasíthatja. Az elutasítást minden esetben indokolni kell.

1996. évi XLIII. törvény a fegyveres szervek hivatásos állományú tagjainak szolgálati viszonyáról (Hszt.)
2. § E törvény alkalmazásában p) közeli hozzátartozó: a házastárs, az egyenes ágbeli rokon, a házastárs egyenes ágbeli rokona, az örökbefogadott, mostoha és nevelt gyermek, az örökbefogadó, a mostoha és a nevelő szülő, a testvér, valamint az élettárs;
3. § (1) A szolgálati viszony az állam és a hivatásos állomány tagja között létrejött különleges közszolgálati jogviszony, amelyben mindkét felet a sajátos szolgálati körülményeknek megfelelő, e törvényben és más jogszabályokban meghatározott kötelezettségek terhelik és jogosultságok illetik meg. (2) A hivatásos állomány tagja a szolgálati viszonyból fakadó kötelmeit - a fegyveres szerv rendeltetés szerinti feladatainak megvalósítása érdekében - önkéntes vállalás alapján, élethivatásként, szigorú függelmi rendben, életének és testi épségének kockáztatásával, egyes alapjogai korlátozásának elfogadásával teljesíti.
14. § (1) A hivatásos állomány tagja alapvető jogainak a szolgálati viszonnyal kapcsolatos korlátozása nem okozhat az elérni kívánt törvényes érdekkel nyilvánvalóan aránytalan hátrányt. (2) Több lehetséges és alkalmas korlátozás közül azt kell választani, amely az eredmény biztosítása mellett a korlátozással érintettre a legkisebb sérelemmel jár.
18. § (4) A hivatásos állomány tagja a részére kiadott parancsot, intézkedést - a 69. § esetét kivéve - nem bírálhatja, azokról a jog- és érdekérvényesítő tevékenysége körén kívül véleményt nem mondhat, a szolgálati rendet és a fegyelmet sértő nyilatkozatot nem tehet, a sajtónyilvánosság igénybevételével hivatalos eljárásban magánvéleményt nem nyilváníthat.
27. § (1) A hivatásos állomány tagjai a szolgálati viszonnyal kapcsolatos jogaik és jogos érdekeik védelmére és képviseletére érdekképviseleti szerveket, szövetségeket hozhatnak létre, illetve azok tagjai lehetnek, érdekképviseleti fórumokon képviselettel rendelkezhetnek. (2) Az érdekképviseleti szervek e törvény keretei között szabadon működhetnek és gyakorolhatják jogosítványaikat. Sztrájkot azonban nem szervezhetnek, és tevékenységükkel nem akadályozhatják meg a fegyveres szerv rendeltetésszerű működését, a parancsok és intézkedések végrehajtását.
28. § (1) A fegyveres szerv köteles együttműködni az érdekképviseleti szervvel és biztosítani működésének feltételeit. 
69. § (1) A hivatásos állomány tagja szolgálatteljesítése során köteles végrehajtani az elöljáró parancsát, a felettes rendelkezését, kivéve, ha azzal bűncselekményt követne el. (2) Az (1) bekezdésben foglalt kivétellel a hivatásos állomány tagja a jogszabálysértő parancs, rendelkezés végrehajtását nem tagadhatja meg. Ha azonban annak jogellenessége felismerhető számára, arra haladéktalanul köteles az elöljáró figyelmét felhívni. Ha az elöljáró a parancsát, a felettes a rendelkezését ennek ellenére fenntartja, azt kérelemre írásba kell foglalnia. A jogszabálysértő parancs, rendelkezés végrehajtásáért kizárólag az azt kiadó felel.
70. § (1) Mentesül a hivatásos állomány tagja a szolgálatteljesítési kötelezettsége alól: b) a közeli hozzátartozója halálakor, esetenként legalább 2 munkanapra; c) a kötelező orvosi vizsgálat - ideértve a terhességgel összefüggő orvosi vizsgálatot is - teljes időtartamára;
75. § (1) A hivatásos állomány tagjának meg kell felelnie a miniszter által meghatározott, a beosztásának és életkorának megfelelő egészségi, pszichikai és fizikai alkalmassági követelményeknek. Az alkalmasság elérésének és szintentartásának feltételeit a fegyveres szerv biztosítja. (2) Az (1) bekezdésben meghatározott alkalmassági feltételeket az érintettek tudomására kell hozni, és az alkalmasságot rendszeresen ellenőrizni kell.
84. § (1) A szolgálatteljesítési idő heti 40 óra. (2) A részben vagy egészben készenléti jellegű beosztásokban az (1) bekezdésben meghatározottnál hosszabb, de heti 54 órát meg nem haladó szolgálatteljesítési idő állapítható meg. Ettől eltérni csak a háromváltásos rendszer alkalmazása esetén lehet. (3) A szolgálatteljesítési idő - a heti szolgálatteljesítési idő figyelembevételével - több heti, havi vagy éves keretben is meghatározható.
86. § (3) A hivatásos állomány tagja részére a napi szolgálati tevékenység befejezése és a másnapi szolgálatteljesítés megkezdése között legalább 8 óra pihenőidőt kell biztosítani, amelybe a lakásról a szolgálati helyre és az onnan való visszautazás időtartama nem számít bele. (4) A hivatásos állomány tagját hetenként 2 pihenőnap illeti meg, amelyet lehetőleg együtt kell kiadni. A folyamatos ügyeleti szolgálat ellátására szervezett beosztásokban szolgálatot teljesítők esetében az 1 hónapra eső pihenőnapok közül legalább az egyiknek vasárnapra kell esnie. (5) A (4) bekezdéstől eltérően a pihenőnap - a fokozottan veszélyes szolgálati beosztást kivéve - a szolgálati elfoglaltság miatt havonta összevontan is kiadható.
87. § (1) Ha a szolgálat érdeke vagy rendkívüli eset (baleset, elemi csapás vagy súlyos kár megelőzése, illetőleg elhárítása, következményeinek felszámolása, továbbá egyéb előre nem látható körülmény bekövetkezése) szükségessé teszi, a hivatásos állomány tagja a 84. §-ban meghatározott szolgálatteljesítési időn túl, valamint a munkaszüneti és pihenőnapon is kötelezhető arra, hogy szolgálatot teljesítsen (túlszolgálat), illetőleg meghatározott ideig és helyen arra készen álljon. Nem minősül túlszolgálatnak az ügyeleti-, őr- és készenléti szolgálat, valamint a gyakorlaton való részvétel. (2) Az elrendelhető túlszolgálat tartama naptári évenként 300 óra, amely a miniszter által kiadott rendelkezésben további 50%-kal növelhető. (3) A (2) bekezdésben írt korlátozás nem alkalmazható, ha a túlszolgálatra rendkívüli esetben kerül sor.
88. § (1) A (2) és (3) bekezdés szerinti túlszolgálatot az állományilletékes parancsnoknak írásban kell elrendelnie. A teljesített túlszolgálatról nyilvántartást kell vezetni. (2) A hivatásos állomány tagját - az állományilletékes és annál magasabb parancsnok (vezető) kivételével - évi 150 óráig terjedő túlszolgálatért szabadidő, azon felüli túlszolgálatért - beleértve a rendkívüli esetben teljesítettet is - díjazás illeti meg. Az állományilletékes parancsnok a 150 órán belüli túlszolgálat díjazását is engedélyezheti, ha a szabadidő kiadása a szolgálat ellátását veszélyeztetné. (3) A túlszolgálatért annak időtartamával megegyező, ha pedig a túlszolgálatot a heti pihenőnapon vagy munkaszüneti napon teljesítették, a túlszolgálat kétszeresének megfelelő szabadidő, illetőleg díjazás jár. (4) A túlszolgálatért járó szabadidőt a túlszolgálatot követő napon (napokon), de legkésőbb 30 napon belül kell kiadni. Ettől el lehet térni, ha a túlszolgálat havi vagy éves szolgálatteljesítési idő keretében történt. (5) A túlszolgálatért annak idejére távolléti díj jár, amelyet legkésőbb a tárgyhónapot követő 2. hónapban kell kifizetni.
93. § (1) Egészségügyi szabadság jár a hivatásos állomány tagjának, ha betegség, műtét vagy baleset miatti sérülés következtében a szolgálat ellátására képtelen, vagy a szolgálat további ellátása az egészségi állapotának rosszabbodását eredményezné, illetőleg, ha a szolgálatképességének helyreállítása pihenést vagy gyógyüdülést igényel. (2) Az egészségügyi szabadság a felgyógyulásig, illetőleg a végső fogyatékosság kialakulásáig, de legfeljebb - a 94. §-ban foglaltak kivételével - 1 évig jár. (3) A szolgálatképtelenség igazolására, illetve az egészségügyi szabadság engedélyezésére vonatkozó szabályokat külön jogszabály állapítja meg.
97. § (1) A szabadság engedélyezésére az állományilletékes parancsnok jogosult. (2) Az alap- és pótszabadság együttes időtartamának 50%-át egyfolytában, a 25%-át, de legalább 10 napot pedig a hivatásos állomány tagja által megjelölt időben és időtartamban kell kiadni úgy, hogy az a fegyveres szerv működőképességét ne veszélyeztesse. A fegyveres szerv az általa meghatározott szabadság kezdő napját 30 nappal előbb köteles közölni a hivatásos állomány tagjával.
115. § (1) A hivatásos állomány tagja részére lakhatási támogatások nyújthatók, melyek különösen az alábbiak: a) a minisztérium, illetve a fegyveres szerv kezelése alatt álló állami tulajdonú lakás biztosítása a lakbér legmagasabb összegének megállapításával; b) magántulajdonú lakás megszerzésének anyagi támogatása kamatmentes kölcsönnel és vissza nem térítendő juttatással; c) a lakásigény megoldásához egyszeri pénzbeli támogatás nyújtása; d) a minisztérium, illetve a fegyveres szerv rendelkezése alatt álló önkormányzati tulajdonú lakásbérlet esetén személyi (családi) jövedelemhez igazodó mértékű lakbértámogatás vagy albérleti díj hozzájárulás; e) az egyedülállóak és gyermektelen házaspárok részére szükség esetén saját szálló- vagy garzonelhelyezés; f) a lakással rendelkezők részére a lakhatással kapcsolatos költségekhez való hozzájárulás.
116. § (1) A hivatásos állomány tagját a természetbeni ellátás keretében térítésmentesen el kell látni a fegyveres szerv feladatainak megfelelő fegyverzettel, felszereléssel, ruházattal és - a jogszabályban meghatározott esetben - élelmezéssel.
193. § (1) A hivatásos állomány tagja a szolgálati viszonyával összefüggő ügyben szóban vagy írásban kérelmet terjeszthet elő. (2) A kérelmet szolgálati úton ahhoz a munkáltatói jogkört gyakorló elöljáróhoz kell előterjeszteni, akinek a kérelem elbírálása a hatáskörébe tartozik. (3) Az elöljáró a kérelem tárgyában 30 napon belül intézkedni köteles.
194. § (1) A hivatásos állomány tagja - meghatalmazás alapján nevében az érdekképviseleti szerv és az ügyvéd is - szolgálati panasszal élhet, ha a szolgálati viszonyára vonatkozó, e törvény 195. §-ában nem szabályozott döntést vagy intézkedést, illetve ezek elmulasztását sérelmesnek tartja. (2) A szolgálati panaszt a hivatásos állományú a munkáltatói intézkedés közlésétől számított 15 napon belül nyújthatja be a szolgálati viszony megszüntetésére vonatkozó, az összeférhetetlenség megállapításával kapcsolatos, valamint a beosztását érintően a szolgálati viszony fegyveres szerv egyoldalú módosításáról szóló munkáltatói intézkedéssel szemben. Egyéb esetben az igény érvényesítésére vonatkozó elévülési időn belül lehet a szolgálati panaszt előterjeszteni. (3) A panaszt a döntést hozó (mulasztó) elöljárónál lehet benyújtani, aki - ha annak nem ad helyt - az ügyre vonatkozó iratokkal együtt köteles haladéktalanul felterjeszteni az elöljáró parancsnokhoz. Jogszabály eltérő rendelkezése hiányában az elöljáró parancsnok azt 30 napon belül bírálja el, és döntését a panaszt benyújtóval közli. E határidő egy ízben 30 nappal meghosszabbítható. (4) A panaszjog gyakorlásában senkit sem szabad korlátozni. A panasztevőt a panasz megalapozatlansága esetén hátrány nem érheti, kivéve, ha azzal szándékos fegyelemsértés, illetve szabálysértés vagy bűncselekmény valósult meg.
195. § (1) A hivatásos állomány tagja a szolgálati viszonyával kapcsolatos ügyben a fegyveres szerven belüli eljárás során hozott elsőfokú határozat ellen - ha e törvény eltérően nem rendelkezik - a kézbesítésétől számított 15 napon belül panaszt [142. § (1) és 159. § (2) bekezdés] vagy fellebbezést [180. § (5) és 191. § (2) bekezdés] nyújthat be.
196. § (1) A hivatásos állomány tagja a szolgálati viszonyból származó jogvita esetén 30 napon belül keresettel fordulhat a bírósághoz, ha a) a szolgálati panaszát, illetőleg az elsőfokú határozat elleni panaszát vagy fellebbezését elutasították; b) a sérelmezett döntést a miniszter hozta; c) az a)-b) pontba nem tartozó, alanyi jogon biztosított jogosultságokkal kapcsolatban hozott döntés vagy intézkedés, illetve ezek elmulasztása miatt joghátrány érte.

1993. évi XCIII. törvény a munkavédelemről:
9. § (3) Rendkívüli munkavégzési körülmények esetére (pl. mentési, katasztrófaelhárítási tevékenységek), illetve a fegyveres erőknél (a honvédelmi miniszter vezetése és irányítása, illetőleg felügyelete alá tartozó szervezetek, valamint a határőrség) és rendvédelmi szerveknél munkavégzésre irányuló jogviszonyban, büntetés-végrehajtási jogviszonyban kifejtett munkatevékenységre az illetékes miniszter által kiadott külön jogszabály e törvény figyelembevételével kivételesen indokolt esetben eltérő követelményeket, eljárási szabályokat állapíthat meg az egészséget nem veszélyeztető és biztonságos munkavégzésre vonatkozóan.
31. § A munkahely természetes és mesterséges megvilágítása elégítse ki a munkavégzés jellegének megfelelő világításra vonatkozó követelményeket.
33. § (1) A munkahelyiségben a munkavállalók létszámát, a tevékenység jellegét és a veszélyforrásokat figyelembe véve elegendő mennyiségű és minőségű, egészséget nem károsító levegőt és klímát kell biztosítani. (2) Ha az (1) bekezdésben előírt levegő vagy klíma biztosítása műszakilag megoldhatatlan, a munkavállalók egészségének megóvása érdekében szervezési intézkedéseket kell tenni, egyéni védőeszközt alkalmazni, illetőleg védőitalt juttatni.
34. § A szabadtéri munkahelyen - a munkavégzés jellegének és a munkakörülményeknek megfelelő műszaki megoldásokkal, munkaszervezéssel, egyéni védelemmel, melegedési lehetőséggel, védőitallal - gondoskodni kell a munkavállalók időjárás elleni védelméről.
61. § A munkavállaló jogosult megkövetelni a munkáltatójától a) az egészséget nem veszélyeztető és biztonságos munkavégzés feltételeit, a veszélyes tevékenységhez a munkavédelemre vonatkozó szabályokban előírt védőintézkedések megvalósítását; c) a munkavégzéshez munkavédelmi szempontból szükséges felszerelések, munka- és védőeszközök, az előírt védőital, valamint tisztálkodószerek és tisztálkodási lehetőség biztosítását.

14/1997. (IV. 22.) IM rendelet a bv. szervezet hivatásos állományú tagjainak szolgálati viszonyáról: 
35. § (1) A ht. állomány tagja beosztásától függően a bv. intézetek jogszabályban meghatározott feladatainak folyamatos ellátása érdekében a) hivatali, b) a hivatali munkarendtől eltérő, és c) folyamatos, váltásos szolgálati időrendszerben teljesíti szolgálatát. (2) A folyamatos, váltásos szolgálatteljesítési időrendben dolgozóknál a szolgálati feladat folyamatosságának fenntartása érdekében a napi szolgálatteljesítési időt 12 óra 30 percben - a biztonsági tisztekét kivételesen 12 óra 45 percben - kell meghatározni. (3) A hivatali munkarendtől eltérő szolgálatteljesítési időrendben dolgozóknál, ahol a szolgálatteljesítést naponta azonos helyen 2 fő egymás utáni beosztásával, legalább napi 16 órában rendelik el, az eligazításra, váltásra, illetve a szolgálati felszerelések felvételére, leadására legfeljebb 30 perc további szolgálatteljesítési idő ismerhető el. (4) A ht. állomány tagjának szolgálatteljesítési időrendjét az állományilletékes parancsnok határozza meg. (5) A bv. intézeteknél a szolgálatteljesítési idő szempontjából őrszolgálat jellegű beosztásnak minősül a fogva tartás rendjének és biztonságának fenntartására rendszeresített szolgálati beosztás. (6) A 6 órát meghaladó szolgálatteljesítési idő esetén 30 perc, a folyamatos, váltásos szolgálati időrendszerben dolgozó számára 60 perc munkaközi szünetet kell a munkaidőn belül biztosítani. (7) Munkaszüneti napon teljesített szolgálatért a ht. állomány tagjának az aznapi illetményén felül távolléti díj is jár.
36. § (1) Az elrendelhető túlszolgálat tartama naptári évenként legfeljebb 450 óra. (2) Túlszolgálat teljesítése esetén - a fogvatartás rendjét és biztonságát ellátó beosztásban lévő ht. állomány tagja kivételével - 150 óráig terjedő időtartamig, elsősorban szabadidőt kell biztosítani.
36/A. § (1) Túlszolgálatnak minősül a napi, a heti vagy a havi szolgálatteljesítési időn túl, valamint a munkaszüneti és pihenőnapon elrendelt és teljesített szolgálat. (2) A túlszolgálatért annak időtartamával megegyező, ha pedig azt a heti pihenőnapon vagy munkaszüneti napon teljesítették, a túlszolgálat kétszeresének megfelelő szabadidő, illetőleg díjazás jár. (3) Az (1) bekezdésben foglaltaktól eltérően a folyamatos, váltásos szolgálati időrendszerben dolgozónál a munkaszüneti napon teljesített szolgálat önmagában nem jelent túlszolgálatot. A túlszolgálat akkor keletkezik, ha a havi munkaidő keretet az e napon teljesített szolgálat részben vagy egészében túllépi, vagy ha soron kívüli szolgálatteljesítésre történt a berendelés.

21/1997. (VII. 8.) IM rendelet a büntetés-végrehajtási szervezet Szolgálati Szabályzatáról:
3. § (1) A ht. állomány minden tagja a bv. szervezetben meghatározott függelmi viszonyok rendszerében köteles a feladatát teljesíteni.
6. § (1) Az elöljáró irányítja, vezeti, szervezi, ellenőrzi az alárendelt szervezeti egységek és alárendeltjei munkáját, megadja a feladatok ellátásához a szükséges információkat, figyelembe veszi és mérlegeli az alárendeltek javaslatait, biztosítja a munkavégzés feltételeit. (2) A feljebbvaló minden esetben megköveteli az alacsonyabb rendfokozatúaktól a fegyelem, a rend, az öltözködési szabályok, valamint a magatartásra és a tiszteletadásra vonatkozó előírások megtartását.
7. § (1) Az alárendelt köteles a jogszabályoknak, a szolgálati tevékenységet szabályozó egyéb rendelkezéseknek, illetve a kiadott parancsoknak megfelelően szakszerűen teljesíteni szolgálatát és betartani a szolgálati fegyelmet.

21/2000. (VIII. 23.) BM-IM-TNM együttes rendelet a fegyveres szervek hivatásos, közalkalmazotti és köztisztviselői állományának munkaköri egészségi, pszichikai és fizikai alkalmasságáról, a szolgálat-, illetve keresőképtelenség megállapításáról, valamint a belügyi egészségügyi szolgálat igénybevételéről:
3. § (1) A fegyveres szervek vezetői (parancsnokai) a Hszt. 67. §-ának a) pontjában meghatározott kötelezettségeik teljesítése során: a) biztosítják beosztottaik számára a szolgálatellátás és a munkavégzés során az egészséget nem veszélyeztető, biztonságos munkavégzés feltételeit; b) gondoskodnak beosztottaik egészségvédelméről, annak javítása érdekében megkövetelik a kötelező jellegű egészségi, pszichikai, fizikai (erőnléti) vizsgálatokon, a kötelező védőoltásokon történő részvételt; (2) A fegyveres szervek hivatásos állományának valamennyi tagja köteles: a) a tőle elvárható módon közreműködni a saját és mások egészségvédelmében, és elősegíteni az egészségügyi célkitűzések megvalósítását; c) megjelenni a kötelező jellegű alkalmassági vizsgálatokon, az egészségi, pszichikai és fizikai (erőnléti) időszakos, illetve soron kívüli alkalmassági felméréseken;
42. § (1) A területileg illetékes egészségügyi szolgálat alapellátást végző orvosa - a betegség jellegétől és a beteg állapotától függően - 30 napig terjedő időre igazolhat egészségügyi szabadságot a Hszt. 93. §-ában előírtak szerint. A 30 napos egészségügyi szabadság idejébe a kórházi, gyógyintézeti ápolás idejét nem kell beszámítani. (2) Az egészségügyi szabadság 30 napon túli meghosszabbításának szükségessége esetén az illetékes, alapellátást végző orvosnak ellenőrző orvosi vizsgálatot kell kezdeményeznie. Az ehhez szükséges adatokat, leleteket, az egészségügyi törzskönyvet és az orvosi véleményt az egészségügyi szabadság lejárta előtt egy héttel kell felterjeszteni az ellenőrző orvoshoz.

A kérdőívek értékelése
A helyszíni vizsgálatra 2004. október 28-án került sor a Jász-Nagykun-Szolnok Megyei Bv. Intézetben. Az intézet tényleges személyi állománya 123 fő, a létszámhiány 3 fő volt. A személyi állomány besorolás szerinti megoszlása: 16 (fő)tiszt, 99 tiszthelyettes és 11 közalkalmazott.
Munkatársaim – a rendőrség személyi állománya munkakörülményeinek vizsgálatakor is használt – kérdőíveket hagytak az intézetben, és kérték a parancsnokot, hogy tegye hozzáférhetővé a személyi állomány számára. Összesen 30 db kitöltött kérdőív érkezett a Hivatalba. 19 db kérdőívet, zárt borítékokban összegyűjtve a BVOP-n keresztül, a többit külön – postán, ill. e-mailen – juttattak el a Hivatalhoz. A külön megküldött kérdőívek közül kettőben jelezték, hogy a kérdőívet csak névre szólóan lehetett kérni az intézeti vezetőktől, valamint a gyűjtőládát úgy helyezték el, hogy egy videokamera folyamatosan figyelte és rögzítette az „eseményeket”.
A kérdőív az alábbi kérdéseket tartalmazta: 
1. Mi a besorolása? 
2. Folyt-e Ön ellen fegyelmi vagy kártérítési eljárás? Ha igen, hány alkalommal; elmarasztalták-e az eljárás eredményeként? Az eljárás során megfelelően érvényesíthette-e a jogait (iratmegtekintés, védelemhez való jog, jogorvoslati jog)? Jogszerűnek tartja-e a döntést? 
3. Volt-e szolgálati panasza és milyen jellegű? Panaszának helyt adtak vagy elutasították; az elintézés módját jogszerűnek tartja-e? 
4. Szolgálati vagy egyéb jogviszonyával kapcsolatban érte-e bármilyen okból hátrányos megkülönböztetés, diszkrimináció, zaklatás, megalázó bánásmód? Ha igen, milyen ügyben? Hova fordult panasszal (tett-e egyáltalán panaszt)? 
5. Elégedett-e a munkakörülményeivel (időbeosztás, egészségügyi-szociális-higiéniás feltételek, stb.)? Ha nem, milyen problémája van? 
6. Mennyit túlórázik havonta, ezt hogyan ellentételezik? 
7. Milyen - a szolgálati törvényben és egyéb jogszabályokban meghatározott - juttatásokban, szolgálati pótlékokban részesül? 
8. Rendelkezik-e munkaköri leírással és munkája, szolgálati beosztása igazodik-e ehhez? 
9. Biztosítottnak érzi-e alkotmányos jogait? Ha nem, miért? 
10. Van-e olyan problémája, amihez vezetőitől, parancsnokaitól nem kapott segítséget?
11. Mikor vett részt időszakos, vagy soronkívüli munkaköri alkalmassági vizsgálaton?
Egészségi, pszichikai alkalmassági minősítését ismeri-e, egyetért-e a vizsgálatok megállapításaival? Ha Ön hivatásos állományú, mikor vett részt fizikai (erőnléti) állapot felmérésen?
12. Volt-e olyan problémája, amellyel betegjogi képviselőhöz, munkabiztonsági felügyelőhöz, érdekképviselethez fordult? Ha igen, milyen eredménnyel?

A beérkezett 30 kérdőív fele nem tartalmazott panaszt, 15 kérdőívet kitöltő személy ugyanakkor különböző panaszokról számolt be. A sérelmeiket nemcsak a külön megküldött kérdőívekben, hanem a BVOP-n keresztül érkezett négy kérdőívben is jelezni tudták a válaszadók.
A panaszt nem jelző személyek ritkán vagy egyáltalán nem túlóráztak, az egyik főtiszt a túlórára vonatkozó kérdést sem értette; a munkakörülményekkel elégedettek voltak. Egy tiszthelyettes írta csupán, hogy túl sokat túlórázik, más panasza nem volt.
1. A „panaszos” kérdőíveket kitöltők közül öt tiszt és tíz tiszthelyettes (zászlós) volt; a többi („nem panaszos”) kérdőívet négy (fő)tiszt, nyolc tiszthelyettes és három közalkalmazott töltötte ki. 
2. Fegyelmi eljárásról tizenegy kérdőívben számoltak be, többségében jogszerűnek tartották az eljárást. A döntést néhány személy kifogásolta, túlzottnak vagy csak elvileg jogszerűnek tartotta. Egy személy kifogásolta, hogy az ügye kivizsgálása nem volt elég alapos; egy másik pedig azt, hogy jogorvoslati jogával „ nem élhetett”. 
3. Szolgálati panasszal kevesen éltek, többen is a helyi „megfélemlítésre” hivatkoztak („nehogy öngólt rúgjon; nem kötelező itt dolgozni, el lehet menni!”). Voltak, akik tettek panaszt (pl. a munkaköri leírásban foglaltakkal kapcsolatban, ill. a túlórák és a pihenőnapok, szabadság kiadása miatt), de elutasították vagy kinevették őket.
4. Hátrányos megkülönböztetésről, ill. megalázó bánásmódról minden panasztevő beszámolt. Az egyik panaszos sérelmezte, hogy a kegyeleti jogát csak a rendes szabadsága terhére gyakorolhatta; egy másik pedig kifogásolta, hogy a szabadsága 25 %-át sem akkor adták ki, amikor kérte. Egy panaszos sérelmezte, hogy szolgálati helyén, az őrtoronyban rosszul lett, de nem váltották le. Többen sérelmezték, hogy a parancsnok gyakran mások (fogvatartott, beosztott) jelenlétében, „emberhez nem méltó módon” fejezte ki nemtetszését egy adott feladat végrehajtása miatt; megalázó bánásmódban van részük, mindennapos a kiabálás, gúnyolódás. A megtorlástól való félelem miatt nem mertek panaszt tenni. Az egyik panaszos nemi diszkriminációról tett említést.
5. Az időbeosztás kiszámíthatatlan, a pihenőidőt nem mindig biztosítják. Előfordul, hogy nem közlik az előírt időben – 72 órával korábban – a következő munkába állás időpontját. A folyamatos 12 órás szolgálati rendben dolgozók részére a pihenőnap kiadásának szabályai esetenként nem érvényesülnek. Rendszeresen előfordul, hogy az éjszakai szolgálatot ellátókat lövészetre vezénylik, ill. a szolgálat után benn kell maradni oktatáson, egyéb foglalkozásokon is. A mosdóban nincs szappan, WC-papír, ill. papírtörölköző, a mellékhelyiség nem szellőztethető. Az öltöző zsúfolt, kb. 100 férfikollegára három zuhanyzó jut. A biztonsági tiszti irodában, ill. a körletfelügyelői irodában nincs se természetes fény, se szellőzés. Az őrhelyek fűtése nem megfelelő, ivóvíz nem biztosított (nem vihetnek magukkal). A melegvizet 18 órakor elzárják, ezért este a szolgálat leadása után nem lehet fürdeni.
6. A válaszadók többsége ritkán túlórázik, a túlórát szabadidőben vagy pénzben váltják meg. Néhányan ugyanakkor rendszeresen, havonta 10-25 óra túlszolgálatot láttak el (egyvalaki 45 óráról számolt be). A túlszolgálatot végzők kifogásolták, hogy a túlórák elszámolása nem követhető nyomon (előfordul, hogy nem számolják el).
7. Többen jelezték, hogy nem tudják, a pótlékokat hogyan számolják el.
8. Egyesek sérelmezték, hogy a munkaköri leírásuk nem igazodik a munkájukhoz, ill. a szolgálati beosztásukhoz. Gyakran kell a munkaköri leírásában nem szereplő feladatokat is végezniük. A munkaköri leírás esetenként nem egyértelmű, ill. a szolgálati beosztással összeférhetetlen feladatokat is tartalmaz. 
9. Azok, akik panasszal éltek, általában nem érezték biztosítottnak a jogaikat. A jogorvoslathoz, panaszhoz, érdekvédelmi szervezetek alakításához, szabad véleménynyilvánításhoz való jog nem működik egy olyan rendszerben, ahol parancs alapján dolgoznak. A panaszhoz való joggal - a megtorlástól való félelem miatt - kevesen élnek. Egy-két éve az egyik tiszt állítólag kezdeményezte érdekvédelmi szervezet megalakítását, de a parancsnok lebeszélte. A pihenéshez, ill. a lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való jog sokak szerint nem biztosított. Többen sérelmezték, hogy az emberi méltósághoz való jog sem érvényesül, mert az intézetparancsnok semmibe veszi a beosztottak emberi méltóságát, „megalázza az embereket”. 
10. Többen írták, hogy volt olyan problémájuk, amihez nem kaptak segítséget a vezetőiktől. A közvetlen elöljárók segítőkészek, a magasabb vezetők egyáltalán nem. Az egyik panaszos azt állította, hogy az írásos kérelmeire nem kapott választ.
11. Az alkalmassági vizsgálatot többségében korrektnek tartották, az eredménnyel egyetértettek. Többen említették, hogy a vizsgálatokat független szerv, rendőrségi szakemberek végzik. Két panaszos ugyanakkor kifogásolta, hogy az egészségi, pszichikai alkalmassági minősítését nem ismeri, kérése ellenére nem hozták a tudomására.
12. Betegjogi képviselőhöz, egyéb szervhez nem fordultak. Egy panaszos állította azt, hogy saját elhatározásból nem mehetnek orvoshoz, hanem előtte engedélyt kell kérni a parancsnoktól.

A büntetés-végrehajtás országos parancsnoka – megkeresésem nyomán – az alábbiakról tájékoztatott: A panaszosok 2004. szeptember 27-én kelt beadványukat az országos parancsnokságra is megküldték, ennek kivizsgálása megtörtént. A vizsgálat megállapításai szerint a bv. intézetben 1994-ben a parancsnok kezdeményezésére alakult szakszervezet, amely 1996-ban érdektelenség miatt felbomlott. Azóta a személyi állomány semmilyen formában nem kezdeményezte érdekvédelmi szervezet létrehozását. 
Az intézet előtti parkolóban – a helyi önkormányzattal kötött megállapodás alapján – három gépjármű parkolhat díjmentesen, ezeket a gazdasági vezető, a biztonsági osztályvezető és a bv. lelkésze használják. A személyi állomány tagjai éjszakai szolgálatban este hét órától reggel hét óráig az intézet főbejáratánál vagy az utca másik oldalán ingyenesen parkolhatnak, továbbá igénybe vehetik a Somogyi utcai gépjármű-bejáratnál levő 6 db ingyenes parkolóhelyet, valamint az objektumtól 150 m-re található lakótelepen kialakított ingyenes parkolóhelyeket. A parancsnok nem kért rendőri intézkedést engedély nélküli parkoló-használat miatt.
Az őrhelyen szolgálatot teljesítő biztonsági felügyelők a kötelező egy órás pihenőidőt megkapják, és az egészségügyi okból történő váltásuk is megoldott. Személyes meghallgatásuk alkalmával a biztonsági felügyelet tagjai cáfolták, hogy kérésük ellenére a szükséges váltásokat nem kapják meg. Az őrhelyekre a rendszeresített tárolóedényben ivóvizet be lehet vinni; a védőitallal (nyáron szikvíz, télen forró tea) való ellátás is megoldott. A személyi állomány egy tagja ellen sem indult fegyelmi eljárás azért, mert az őrhelyére folyadékot vitt magával. Télen az őrhelyek fűtését egy vagy két olajradiátorral oldják meg az őrtornyokban. A személybejárati őrhelyen és az ügyeleti helyiségben légkondicionáló berendezés üzemel, amit a többi őrhelyen is terveznek kiépíteni.
A túlszolgálati idő elszámolása vagy szabadidő formájában való megváltása az előírásoknak megfelelően történt. Az elrendelt túlszolgálatok oka a dolgozók nagyarányú tartós betegállományban való tartózkodása volt, de emiatt a dolgozókkal szemben alkalmazott diszkrimináció nem állapítható meg. 
A parancsnok nem adott utasítást arra, hogy az intézetben hagyott kérdőíveket csak névre szólóan lehet kérni a vezetőktől. A gyűjtőláda elhelyezésével kapcsolatban azt az utasítást adta, hogy jól látható helyre kerüljön. Az intézetben működő biztonsági kamerák a megfigyelt területről készített képeket az ügyeleti helyiségbe továbbítják, ahol azokat a személyzet felveheti. A gyűjtőládába kérdőívet elhelyezőkről készült képek rögzítésére a parancsnok nem adott utasítást.

A vizsgálat megállapításai
A rendelkezésre álló adatok alapján – összességében – az alábbiakat állapítottam meg: A bv. országos parancsnoka által végzett vizsgálat cáfolta a névtelen beadványban megfogalmazott sérelmeket. A vizsgálat eredményét ugyanakkor a kérdőívben szereplő kérdésekre adott válaszok csak részben támasztották alá. Az érdekképviseleti szerv alakítása, a pihenőidő, a túlszolgálat, az őrszolgálattal kapcsolatos problémák (ivóvízzel, védőitallal való ellátás, egészségügyi okból történő váltás) tekintetében az állomány és az országos parancsnok válaszai között ellentmondás tapasztalható. Az ellentmondások feloldására, ill. a további vizsgálatra – konkrét adatok, nevek megjelölése, ill. konkrét panasz hiányában – nincs lehetőségem, és ez kizárta azt is, hogy alkotmányos jogokkal összefüggő visszásságot állapítsak meg.
A véleménynyilvánítás szabadságát az 1996. évi XLIII. törvény (Hszt.) 18. §-a korlátozza, ugyanakkor a jogorvoslathoz, panaszhoz való jogot a törvény biztosítja a hivatásos állomány tagjai számára. A „helyi megfélemlítés”, a panaszjog gyakorlásának a korlátozása, valamint a személyi állomány emberi méltóságának a sérelme szintén nem bizonyítható, ezért mellőznöm kellett az alkotmányos joggal összefüggő visszásság megállapítását.
A személyi állomány elhelyezési körülményei tekintetében megállapítottam, hogy a zuhanyzóban (mosdóban) a melegvíz, ill. a szellőzés, valamint egyes irodákban a természetes fény és a szellőzés hiánya közvetlenül veszélyezteti a személyi állomány lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való jogát.
A korábbi országgyűlési biztos az OBH 8631/1997. számú ügyben, a bv. szerveknél végzett – elsősorban a hivatásos állományú személyek emberi jogi helyzetét elemző – átfogó vizsgálata során az alábbiakra mutatott rá: A Hszt. 3. § (2) bek. értelmében a hivatásos állomány tagja a szolgálati viszonyból fakadó kötelmeit önkéntes vállalás alapján, szigorú függelmi rendben, egyes alapjogai korlátozásának elfogadásával teljesíti. A korlátozásnak ugyanakkor – a Hszt. 14. §-a alapján – az elérni kívánt törvényes érdekkel arányban kell állnia, és a lehető legkisebb sérelmet kell okoznia.
A hatóságok képviselőinek emberi jogi helyzete ugyanis kihat, ill. visszahat azon személyekre, akiknek az ügyeit intézik. Ha az eljáró hatóságok tagjai a hierarchikus rendszerben kiszolgáltatottak, akkor ennek megfelelően viselkednek azokkal szemben, akiknek az ügyeivel foglalkozniuk kell. A törvényi jogkorlátozásból és az intézetek zártságából fakadó kiszolgáltatottabb helyzetük miatt a bv. intézetben dolgozók sok esetben kevésbé tudják érvényesíteni a jogaikat az elöljáróikkal szemben.
Az Európa Tanács Miniszteri Bizottságának 1987. február 12-én elfogadott ajánlása az Európai Börtönszabályokról kimondja, hogy a személyi állományt – képzés, konzultatív eljárások és pozitív vezetési stílus révén – folyamatosan ösztönözni kell az emberi jogi standardok betartására, magasabb hatékonyság elérésére és elkötelezett szolgálatteljesítésre (52. pont). A személyi állomány számára biztosított juttatásoknak és a szolgálat feltételeinek – a megterhelő munkát figyelembe véve – kedvezőeknek kell lenniük (54. pont 2.). Az őrszolgálatot teljesítő személyek ivóvízzel való ellátását, továbbá az egészségügyi okból történő leváltását ennélfogva minden körülmények között biztosítani kell.
Mindezekre tekintettel – az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (Obtv.) 20. § (1) bek. alapján – ajánlást teszek a büntetés-végrehajtás országos parancsnokának, hogy teremtse meg a bv. intézet személyi állománya lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészségének biztosításához szükséges alapvető tárgyi feltételeket.
A vizsgálat során feltárt problémákra, ill. ellentmondásokra tekintettel pedig felhívom a figyelmet az állomány által felvetett problémák fennállásának a reális lehetőségére, ezért kérem az országos parancsnokot, hogy gondoskodjon az ellentmondások és a személyi állományon belüli feszültségek feloldásáról.

Budapest, 2005. november 29.
Takács Albert sk.