Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének
Jelentése
az OBH 5417/2005. sz. ügyben

Előadó: dr. Nagy Réka
A vizsgálat megindítása
Egy tokodi panaszos azt sérelmezte, hogy a sikeres személy- és vagyonőri vizsga, valamint fegyvervizsga letétele ellenére sem kapta meg a személy- és vagyonőri tevékenység végzésére jogosító igazolványt. Elmondása szerint a tanfolyam megkezdése előtt a szervezőknek jelezte, hogy korábban milyen természetű bűncselekményt követett el, de azt a választ kapta, hogy a mentesítés után egyéb hátrány nem érheti, ezért döntött úgy, hogy a tanfolyamot kölcsönökből elvégezi. A szakma gyakorlása szempontjából hátrányos jogkövetkezményről csak a tanfolyam elvégzése után szerzett tudomást.
A tisztességes eljáráshoz fűződő jog sérelmének gyanúja miatt indítottam vizsgálatot. A vizsgálat során megkerestem a Humán Trend Rehabilitációs Kft. ügyvezető igazgatóját, és az ORFK Rendészeti Szervek Kiképző Központját.

Megállapított tényállás
A panaszos a Humán Trend Kft. szervezésében 2004. március 1-je és április 30-a között önerőből elvégezte a személy- és vagyonőri szaktanfolyamot. 2004. március 1-jén a panaszos aláírta a hallgatói nyilatkozatot, mely szerint a következő tartalmú tájékoztatást elolvasta és az abban foglaltakat tudomásul vette, így ha a vállalkozás keretében végzett személy- és vagyonvédelmi, valamint magánnyomozói tevékenység szabályairól, a Személy-, Vagyonvédelmi és Magánnyomozói Szakmai Kamaráról szóló 1998. évi IV. tv. 5. § (4) bekezdésében felsorolt bűncselekmények miatt korábban elítélték, az igazolvány kiadása iránti kérelem a BTK hatálybalépéséről és végrehajtásáról rendelkező 1979. évi 5. tvr. 30. §-ában meghatározott ideig nem teljesíthető. A panaszos azt is aláírta, hogy büntetlen előéletű és hogy az aláírás időpontjában büntetőeljárás nem folyt ellene.
Az esztergomi kapitányság panaszos személy- és vagyonőri igazolvány iránti kérelmét elutasította, mert 1996-ban 1 év 5 hónap felfüggesztett börtönbüntetésre ítélték súlyos testi sértés bűntett kísérlete miatt. A büntetett előélethez fűződő hátrányok alól 1999. november 3-án mentesült. A határozat indokolása szerint panaszos részére csak 2014. november 3-a után adható ki az igazolvány.

Érintett alkotmányos jogok 
A Magyar Köztársaság Alkotmányáról szóló 1949. évi XX. tv.
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.

Alkalmazott jogszabályok
1998. évi IV. törvény a vállalkozás keretében végzett személy- és vagyonvédelmi, valamint a magánnyomozói tevékenység szabályairól, a Személy-, Vagyonvédelmi és Magánnyomozói Szakmai Kamaráról
5. § (1) Személy- és vagyonvédelmi, valamint magánnyomozói tevékenység személyre szóló, a rendőrség által kiadott igazolvány birtokában végezhető. (4) Ha a kérelmezőt személy elleni erőszakos bűncselekmény (Btk. XII. fejezet, I. cím, II. cím 174-176. §), nemi erkölcs elleni erőszakos bűncselekmény [Btk. XIV. fejezet, II. cím 197. §, 198. §, 200. §, 207. § (3) bek. b) pont], hivatali bűncselekmény (Btk. XV. fejezet, IV. cím), hivatalos személy elleni bűncselekmény (Btk. XV. fejezet, V. cím), terrorcselekmény (Btk. 261. §) vagy vagyon elleni bűntett (Btk. XVIII. fejezet) elkövetése miatt elítélték, az igazolvány kiadása iránti kérelem a Büntető Törvénykönyvről szóló 1978. évi IV. törvény hatálybalépéséről és végrehajtásáról rendelkező 1979. évi 5. tvr. 30. §-ában meghatározott ideig nem teljesíthető.

A bűnügyi nyilvántartásról és a hatósági erkölcsi bizonyítványról szóló 1999. évi LXXXV törvény
1 § E törvény alkalmazásában bűnügyi nyilvántartás a) a bűntettesek nyilvántartása.
7. § A bűnügyi nyilvántartás tartalmazza annak a személynek (a továbbiakban: nyilvántartott) az adatait, a) akivel szemben a bíróság jogerősen a Büntető Törvénykönyvben (a továbbiakban: Btk.) meghatározott büntetést szabott ki vagy intézkedést alkalmazott;
9. § A bűntettesek nyilvántartásának célja a büntetett, illetve a büntetlen előélet tényének megállapítása bűnüldözési, igazságszolgáltatási és nemzetbiztonsági érdekből, valamint az érintett jogai gyakorlásának biztosítása, illetőleg mások jogainak és biztonságának védelme érdekében.
16. § (1) A bűntettesek nyilvántartásába felvett adatokat - a (2) bekezdésben meghatározott kivétellel - a) a szándékos bűncselekmény miatt szabadságvesztésre ítéltek esetén a büntetett előélethez fűződő hátrányok alóli mentesítés (a továbbiakban: mentesítés) beálltától számított tizenöt évig kell kezelni.
18. § A 10. § (1) bekezdésében meghatározott adatok szolgáltatásának igénylésére jogosult a) a rendőrség ac) a személy- és vagyonvédelmi, illetőleg a magánnyomozói tevékenység végzéséhez szükséges engedély kiadásához;
64. § A törvény hatálybalépésével egyidejűleg hatályát veszti a) a Büntető Törvénykönyvről szóló 1978. évi IV. törvény hatálybalépéséről és végrehajtásáról szóló 1979. évi 5. törvényerejű rendelet (továbbiakban: Btké.) 29-31. §-a, és az ezeket módosító 1987. évi III. törvény 40. §-ának (4) bekezdése, valamint 42. §-ának (2) bekezdése, 1993. évi XVII. törvény 88-89. §-a, valamint 103. §-a (1) bekezdésének a „28. §-a (1) bekezdésének a) pontja, 29. §-a (2) bekezdésének c) pontja, 30. §-a (1) bekezdésének k) pontja” szövegrésze, 1990. évi XIV. törvény 3. §-a, 1991. évi XX. törvény 62. §-a, 1993. évi CX. törvény 261. §-ának (7) bekezdése, 1994. évi XXXIV. törvény 105. §-a, 1997. évi LXVII. törvény 141. §-a, 1997. évi LXXI. törvény 73. §-a, 1998. évi XII. törvény 35. §-a, 1998. évi LXXXVII. törvény 93. §-ának (4) bekezdése; továbbá a Btké. 32. §-ának (2) bekezdése;

A vizsgálat megállapításai
A vizsgálat során elsődlegesen megállapítottam, hogy a panaszos az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX tv. 16. § (1) bekezdésében előírt rendes jogorvoslati lehetőséget nem merítette ki, mert az I. fokú határozatot - a beadványában foglaltak szerint - nem fellebbezte meg. A konkrét ügyben azonban a jogorvoslati jog kimerítése esetén sem született volna a panaszos részére kedvező tartalmú döntés, hiszen a bűnügyi nyilvántartásról és a hatósági erkölcsi bizonyítványról szóló 1999. évi LXXXV. tv. 16. § (1) bek. a) pontja szerint a mentesüléstől számított 15 év múlva kerül ki a nyilvántartásból az, akit szándékos bűncselekmény miatt korábban elítéltek.
A jogorvoslati jog kimerítésének hiánya ellenére, azonban hivatalból észleltem a következőket.
A belügyminiszter 2003. május 19-én kelt levelében elfogadta az OBH 1444/2000-es számú ügyben született ajánlásomat. Ennek teljesítése érdekében az egyes szakképesítések szakmai és vizsgakövetelményeinek kiadásáról szóló 16/2003. (IV. 18.) BM rendelet 21. számú melléklete V. fejezetének 5. pontjába a következő került. A személy- és vagyonőri tanfolyamokat szervező vállalkozások „a szakképzési szerződés megkötésekor kötelesek nyilatkoztatni a jelentkezőket a személy- és vagyonőri tevékenységre jogosító igazolvány kiadásának feltételeiről – különösen az SzVmt. 5. §-ának (4) bekezdésében foglaltakról-, és arról, hogy azokat a jelentkező tudomásul vette. E tájékoztatás, valamint nyilatkozattétel nélkül a jelentkező nem kezdheti meg a szakmai felkészülést.”
2002. augusztus 5-én a BM Oktatási Főosztálya a Rendészeti Szervek Kiképző Központja részére az előírások egységes értelmezése és a személy- és vagyonőri szakképzés területén felmerülő problémák eloszlatása érdekében több szempontból is megfogalmazta az aktuális változtatásokat. Ennek a levélnek a 2. pontjában - az OBH 1444/2000-es jelentésre hivatkozva - annak érdekében, hogy a képzést végző cégek egységesen tájékoztassák a jelentkezőket a munkavégzés személyi feltételeiről 2002. szeptember 1-jétől általánossá kellett tenni azt, hogy a tanfolyamszervező cégek írásban nyilatkoztassák a jelentkezőket arról, hogy velük szemben nem állnak fenn az 1998. évi IV. tv. 5. § (4) bekezdésében leírt kizáró okok, illetve, hogy tájékoztassák őket a jogszabályi előírás tartalmáról is.
Ennek keretében a Rendészeti Szervek Kiképző Központja (RSZKK) elkészítette a nyilatkozatot, melyben az Szvmt. 5. (4) bekezdését aképpen idézték, hogy a törvényben mai napig hibásan szereplő 1979. évi V. tvr-re való hivatkozás helyett az 1999. évi LXXXV. tv-re való hivatkozással cserélték fel. Ez a jogszabály rendezi ugyanis a bűnügyi nyilvántartás szabályait 1999-óta. A Szvmt-ben a - jelentés születésének idején is - még a korábban, 1999-ben hatályon kívül helyezett rendelkezésre hivatkoznak, míg a nyilatkozat már az új, de a korábbival ezen a téren teljesen azonos tartalmú jogszabályt szerepelteti.
A kodifikációs hibára 2003. szeptember 24-én született OBH 3172/2003-as számú jelentésemben már felhívtam a belügyminiszter figyelmét. A miniszter az ajánlást 2003. novemberében elfogadta és ígéretet tett a törvény - egyébként is aktuális - felülvizsgálata során a megfelelő módosításra.
Akkor az ügyet azzal zártam, le hogy tájékoztatását kértem a későbbiekben a törvény módosításának megtörténtéről. Erre a mai napig nem került sor. A törvényt azóta egy alkalommal módosította a jogalkotó a lőfegyverekről és lőszerekről szóló 2004. évi XXIV tv.-el. Ebben a jogszabályban nem módosította az Szvmt. hivatkozott szakaszát. A jelenleg folyamatban lévő módosítás ezt a kérdést már megfelelően rendezi. A konkrét esetben a probléma abból adódott, hogy a tanfolyamot szervező cég, bár a javasolt nyilatkozatot kitöltette a panaszossal, abban az Szvmt 5. § (4) bekezdését szerepeltette, míg eközben az RSZKK által javasolt formanyomtatvány ekkor már helyesen az új jogszabályra hivatkozott.
Az RSZKK a nyomtatvány megszerkesztésekor azonban nem követte teljes mértékben a BM Oktatási Főosztálya által megfogalmazottakat, mert az Szvmt-re és az új bűnügyi nyilvántartásról szóló jogszabályra hivatkozáson túl nem idézte be a bűnügyi nyilvántartásról szóló törvény konkrét szabályait, így a nyilvántartásban szereplő időszakokra vonatkozó rendelkezéseket (16. §). Erre azért lenne szükség, mert a tanfolyamra jelentkezők legtöbbjének nincs lehetősége arra, hogy egyrészt kiderítse azt, hogy törvényben helytelenül szereplő Btké. helyett már új jogszabály van hatályban és korlátozott a lehetősége arra, hogy az új törvény tartalmát megismerhesse. A téves információk alapján azonban súlyos anyagi és idő veszteség éri azokat a személyeket, akik a vonatkozó jogszabályi háttér ismeretének hiányában úgy döntenek, hogy elvégzik a tanfolyamot és csak utólag a rendőrség engedélyezési eljárása során derül ki számukra, hogy akár több évig sem folytathatják ezt a tevékenységet.
A jogállamiságból fakadó jogbiztonság szerves részének tekintendő tisztességes eljáráshoz fűződő joggal összefüggésben alkotmányos visszásságot okoz az, ha a személy és vagyonőri szaktanfolyamra jelentkezéskor kitöltendő nyilatkozatban a hivatkozott jogszabályok tartalmát nem idézik be, pusztán utalnak a jogszabályra.

Ajánlás
1. Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX tv. 20. § (1) bekezdése alapján felkérem a belügyminisztert, hogy gondoskodjon arról, hogy a Rendészeti Szervek Kiképző Központja által megszerkesztett, a személy- és vagyonőri tanfolyam megkezdéséhez előírt hallgatói nyilatkozat-mintának legyen része a bűnügyi nyilvántartásról és a hatósági erkölcsi bizonyítványról szóló 1999. évi LXXXV. törvényben előírt nyilvántartási idő (16. §).
2. Kérem továbbá az Obtv. 21. § (1) bekezdése alapján a Rendészeti Szervek Kiképző Központjának vezetőjét arra, hogy nyomatékosan hívják fel a tanfolyamszervező cégek figyelmét a fentiek szerint megfogalmazott nyilatkozat használatának fontosságára és kötelező voltára.

Budapest, 2005. május 10. 
Takács Albert sk.