Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének
Jelentése
az OBH 5117/2004. számú ügyben

Előadó: Tomolák Katalin
Az eljárás megindulása
A panaszos hivatalunkhoz először írásban, majd szóban is előterjesztett panaszában a gyermekeivel való kapcsolattartás ügyében eljárni illetékes Bp., XXI. kerületi gyámhivatal elhúzódó eljárását, valamint döntéseit sérelmezte. Kifogásolta továbbá, hogy a Csepeli Gyermekjóléti Szolgálat megtagadta tőle, hogy a gyermekeire vonatkozó, és általa megtekintett dokumentumokról másolatot készítsen.
A panaszos beadványában foglaltakkal kapcsolatban felmerült az Alkotmányban rögzített jogállamiságból eredő jogbiztonsághoz, ezen belül a tisztességes eljáráshoz fűződő jog sérelmének gyanúja, ezért az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (Obtv.) 16. § (1) bekezdésében kapott felhatalmazásom alapján az ügyben vizsgálatot indítottam.
A panasszal érintett gyámhivatal vezetőjétől a beadvánnyal kapcsolatban tájékoztatást kértem, egyidejűleg bekértem az ügyben keletkezett teljes iratanyagot, melyet áttanulmányoztam.

A megállapított tényállás
A gyámhivatal vezetőjétől kért tájékoztatás, valamint a rendelkezésemre bocsátott iratanyag szerint a panaszos beadványai alapján gyermekeivel való kapcsolattartásának végrehajtása ügyében 2002 novemberében a Bp.,XX. kerületi gyámhivatalban indult eljárás. Ennek során a gyámhivatal személyes megjelenésre, valamint hiánypótlásra kérte fel a panaszost, aki a felszólításnak nem tett eleget, így a gyámhivatal az eljárást 2003. március 17-én kelt határozatával megszüntette.
A panaszos 2003. május 19-én személyesen kereste fel a gyámhivatalt kérve az elmaradt kapcsolattartások pótlását. Bemutatta a Bp., XX., XXI. és XXIII. kerületi Bíróság kapcsolattartást szabályozó – nem jogerős – részítéletét, és ígéretet tett arra, hogy a 2003. május 15-én jogerőre emelkedett példányt – annak kézhezvételét követően – csatolni fogja az iratanyaghoz. A XX. kerületi Gyámhivatal 2003. június 11-én – lakóhelyének felkutatását követően – nyilatkoztatta az anyát, majd az iratanyagot az ügyben eljárni illetékes Bp. XXI. kerületi gyámhivatalhoz (a továbbiakban: gyámhivatal) áttette.
A gyámhivatal a 2003. augusztus 13-i levelében arra kérte a panaszost, hogy a végrehajtási kérelmében jelzett elmaradt kapcsolattartásokat – időpont megjelölésével – két tanúval igazolja. A panaszos ennek a felkérésnek sem tett eleget, de 2003. szeptember 29-én kelt levelében megismételte a végrehajtás iránti kérelmét, szeptember 30-án pedig az elmaradt kapcsolattartások igazolásául újabb iratokat nyújtott be a gyámhivatalhoz. Ezen iratok szerint a 2003. február 8-9, május 3-4, május 31 és június 1 napokon esedékes kapcsolattartások a panaszos más irányú elfoglaltsága miatt maradtak el, a május 10-i kapcsolattartást az anya tagadta meg, míg a május 17-18 napokra esőt a panaszos betegsége hiúsította meg.
Ez utóbbira vonatkozóan orvosi igazolást is csatolt a panaszos. A gyámhivatal a rendelkezésére álló iratok alapján megállapította, hogy a kapcsolattartások a panaszos hibájából maradtak el, ezért kérelmét a 18-1198/2003. számú, 2003. október 29-én kelt határozatával elutasította. A határozat jogerőre emelkedésének napján – december 16-án – a panaszos fellebbezést nyújtott be a Csepeli Önkormányzat Ügyfélszolgálati Irodáján, amely december 18-i keltezéssel érkezett a gyámhivatalhoz. A fellebbezés előterjesztését követően a gyámhivatal észlelte, hogy döntését a panaszos által korábban becsatolt – nem jogerős – bírói ítélet birtokában hozta meg, ezért határozatát a 2004. január 10-én kelt határozatában visszavonta, majd felszólította őt a jogerős ítélet bemutatására. A panaszos a felszólításnak 2004. március 17-én eleget tett, és továbbra is kérte az anya hibájából elmaradt kapcsolattartások pótlását. Arról, hogy pontosan mely kapcsolattartási napok maradtak el, nem nyilatkozott. A hivatalos idézésre megjelent anya elmondta, hogy a kapcsolattartások nem az ő hibájából maradtak el, kivéve két alkalmat, amelynek a gyermek betegsége volt az oka. Ez utóbbiak pótlását az anya vállalta.
A gyámhivatal az immár rendelkezésére álló jogerős bírói ítélet, a felek nyilatkozatai és az előző döntésének alapjául szolgáló iratok alapján a panaszos elmaradt kapcsolattartások pótlására irányuló kérelmét a 18-872-4/04. számú, 2004. április 7-én kelt határozatával ismételten elutasította. A döntés ellen a panaszos fellebbezést nyújtott be, melynek eredményeképpen a Fővárosi Közigazgatási Hivatal Gyámhivatala az első fokú határozatot megváltoztatta és elrendelte a 2003. május 17-18-i igazolt betegség folytán elmaradt kapcsolattartás pótlását. Egyebekben a panaszos által benyújtott, a kapcsolattartást szabályozó ítélet jogerőre emelkedését megelőző végrehajtási kérelmeket elutasította.

Érintett alkotmányos jog
1949. évi XX. törvény a Magyar Köztársaság Alkotmányáról
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.

Az ügy jogszabályi háttere
1952. évi IV. törvény a házasságról, a családról és a gyámságról (Csjt.)
92. § (1) A gyermeknek joga, hogy különélő szülőjével személyes és közvetlen kapcsolatot tartson fenn. A gyermekétől különélő szülő joga és kötelessége, hogy gyermekével kapcsolatot tartson fenn, vele rendszeresen érintkezzen (a kapcsolattartás joga). A gyermeket nevelő szülő vagy más személy köteles a zavartalan kapcsolattartást biztosítani. (6) A kapcsolattartásra vonatkozó bírósági határozat végrehajtásáról a gyámhatóság gondoskodik.

149/1997. (IX. 10.) Korm. rendelet a gyámhatóságokról, valamint a gyermekvédelmi és gyámügyi eljárásról (Gyer.)
30. § (2) A kapcsolattartást akadályozó körülményekről a felek lehetőleg írásban kötelesek tájékoztatni egymást. A jogosultnak fel nem róható okból - így különösen a betegség, indokolt külföldi tartózkodás, vagy a rendkívüli munkavégzés miatt - elmaradt kapcsolattartást pótolni kell, feltéve, hogy a jogosult a kapcsolattartást szabályozó határozatban foglaltak szerint eleget tett előzetes értesítési kötelezettségének, illetve az előre nem látható akadályok felmerülését utólag igazolja.
33. § (2) Ha a gyermeket nevelő szülő vagy más személy a kapcsolattartást szabályozó határozatnak önhibájából nem tesz eleget, a gyámhivatal határozatban figyelmezteti magatartásának következményeire. A határozat tartalmazza a gyermeket nevelő szülő vagy más személy felhívását a jogellenes magatartás megszüntetésére, illetve a jogellenes magatartás fenntartásának jogkövetkezményeire.

A vizsgálat megállapításai
Vizsgálatom során – a panasz hatósági eljárás elhúzódását sérelmező részével kapcsolatban – megállapítottam, hogy a Budapest, XXI. kerületi Gyámhivatal a panaszos kérelmeire a 30 napos ügyintézési határidő betartásával hozta meg érdemi döntéseit. Ezért a beadvány ezen részét, mint nyilvánvalóan alaptalant az Obtv. értelmében elutasítottam.
Megállapítottam továbbá, hogy a gyámhivatal a panaszos végrehajtási kérelmeinek elutasításakor nem vette figyelembe, hogy a 2003. május 17-18-i kapcsolattartás a panaszos betegsége miatt maradt el. A panaszos eleget tett a gyermekek anyja felé fennálló értesítési kötelezettségének, és betegségének tényét a gyámhivatal részére is igazolta. A gyámhivatal azzal, hogy mindezt figyelmen kívül hagyta a demokratikus jogállamiságból eredő jogbiztonsággal, ezen belül is a tisztességes eljáráshoz való joggal összefüggésben visszásságot okozott.
Tekintettel azonban arra, hogy a Fővárosi Közigazgatási Hivatal Gyámhivatala, mind másodfokú hatóság a 06-658/2004. számú határozatában – a fenti megállapításommal egyezően – rámutatott a gyámhivatal elutasító döntésével okozott törvénysértésre, ajánlást nem teszek, de az Obtv. 17. § (1) bekezdése alapján felhívom a Budapest, XXI. Kerületi Gyámhivatal vezetőjének a figyelmét arra, hogy a jövőben a kapcsolattartás végrehajtása iránti kérelmek elbírálásakor a Gyer 30. § (2) bekezdésében foglaltakra is legyen maradéktalanul tekintettel.
Végül a panaszos azon sérelmére, hogy a Budapest, XXI. kerületi Gyermekjóléti Szolgálat nem biztosította számára az általa megtekintett – gyermekeire vonatkozó –iratokról való másolat készítését, megállapítottam, hogy a Gyermekjóléti Szolgálat eljárása alkotmányos joggal összefüggő visszásságot nem okozott. A Gyermekjóléti Szolgálat ugyanis nem lát el hatósági feladatokat, így rá az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló 1957. évi IV. törvény iratokba való betekintést szabályozó rendelkezése – miszerint „Az ügyfél és képviselője az eljárás során a keletkezett iratokba betekinthet, és azokról másolatot készíthet.” – nem vonatkozik. 

Budapest, 2004. október 4.

Takács Albert sk.