Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének
Jelentése
az OBH 4541/2004. számú ügyben

Előadó: dr. Hajas Barnabás

A vizsgálat megindulása
A panaszos Hivatalunkhoz elektronikus úton előterjesztett beadványában azt sérelmezte, hogy Székesfehérvár Megyei Jogú Város Polgármesteri Hivatalának (a továbbiakban: Polgármesteri Hivatal) hivatalos honlapján (www.szekesfehervar.hu; a továbbiakban: szekesfehervar.hu) üzemeltetett önkormányzati internetes fórumon – ahol a látogatók különböző témákban mondhatják el véleményüket – az egyes hozzászólások csak előmoderálás után jelennek meg. Ez – álláspontja szerint – sérti a véleménynyilvánítás szabadságát, illetve tájékozódással kapcsolatos alapjogokat.
A panasz alapján felmerült véleménynyilvánítás szabadsága (Alkotmány 61. § (1) bekezdés) sérelmének, illetve közvetlen veszélyének, valamint az állam objektív alapjogvédelmi kötelezettsége (Alkotmány 8. § (1) bekezdés) elmulasztásának gyanúja, ezért az ügyben vizsgálatot rendeltem el.
Vizsgálatom eredményes befejezése érdekében a munkatársam tanulmányozta a szekesfehervar.hu fórumait, valamint a tárggyal kapcsolatban olvasható – más oldalon, így pl. az index.hu-n elhelyezett – internetes fórumok hozzászólásait.

A megállapított tényállás
A panaszos szerint a Polgármesteri Hivatal tulajdonában álló szekesfehervar.hu internetes oldalon üzemeltett fórum oldalakra kizárólag ún. előmoderálás után kerülnek fel a regisztrált felhasználók által írt hozzászólások. Sérelmezte azt is, hogy a moderálás során a moderátorok a Moderálási Alaplevekben rögzített előírásokon kívül, más, általa közelebbről nem ismert szempontok alapján, előzetesen szűrik valamennyi hozzászólást. Ennek eredményeként nem lehet tudni, hogy az adott hozzászólás a bejegyzést követően megjelenik-e, ha igen, mikor.
A http://www.szekesfehervar.hu/page.php?id=658 internet címen található moderálási szabályok szerint „a szekesfehervar.hu fórumai nyilvánosak, azokat bárki használhatja. A nem regisztrált felhasználók csak olvashatják a fórumokat, a regisztrált felhasználók nézeteiket, véleményüket közzétehetik.
Fórum-moderálási elveink szerint honlapunkon nem kívánatos semmilyen hozzászólás vagy téma, amely: 
– sérti a jó ízlést, gyűlöletkeltésre, megfélemlítésre alkalmas, vagy ilyen témájú honlapokra mutató linkeket tartalmaz;
– hatályos jogszabályba ütközik, illetve bűncselekményre vagy egyéb jogsértésre történő felhívást, arra való jelentkezést tartalmaz;
– a kulturált, folyamatos társalgást feltűnően, szándékosan akadályozza és zavarja;
– szándékosan, ugyanazt a szöveget tartalmazva egymás után többször közzétett;
– megváltoztatja a topic méretét, megjelenését, illetve akadályozza annak rendeltetésszerű használatát (például szöveg nélküli hozzászólások);
– bárki valós, személyes adatait (név, lakhely, munkahely, beosztás stb.), tartalmazza, amennyiben az érintett azokat nem saját maga hozta nyilvánosságra;
– valós személy nevével visszaélő, jóizlést, erkölcsöt, személyiséget sértő tartalommal rendelkezik.
Moderátorok:
Azt, hogy egy hozzászólás alpári, agresszív vagy fenyegető-e (stb.), és megfelel-e a moderálási alapelveknek, a moderátorok feladata eldönteni az adott fórum, illetve a téma jellegének függvényében.
A moderátorok a moderálási alapelvek ellen vétkezők jogosultságait korlátozhatják. A tiltás lehet részleges vagy teljes körű, ideiglenes vagy végleges. A leggyakoribb eltiltási tételek: egy hét, egy hónap, végleges - annak függvényében, hogy az adott nick először szegi meg a moderálási alapelveket, vagy visszaesőként.
A tiltási tételek nem kötelezően a fenti sorrendben követik egymást; ha a moderátorok úgy látják jónak, akár azonnal kiszabhatják a legsúlyosabb büntetést is, illetve „átugorhatnak” közbenső tételeket.
Kirívóan durva esetben az adott nick végleges letiltása mellett összes - addig közzétett - hozzászólásának törlésére is sor kerülhet.
A hasonló tartalommal vagy témára nyitott rovatokat (topicokat) a moderátorok összevonhatják. Az ebben érintett rovatokat (topicokat) az elsőként indítottba illesztik be.”
Megállapítottam, hogy a „Moderálási Alapelvek” nem tartalmaznak az előzetes moderálásra vonatkozó utalást. A munkatársam által írt, az idézett Moderálási Alapelveknek megfelelő „próba hozzászólás” elküldését követően a fórum automatikusan „A hozzászólás sikeresen bekerült. A hozzászólását tároltuk, amennyiben hozzászólása megfelel a moderálási elveknek, hamarosan bekerül” üzenetet írta ki a képernyőre. (Ld. Melléklet) Megállapítottam továbbá, hogy a „A hozzászólás sikeresen bekerült. A hozzászólását tároltuk, amennyiben hozzászólása megfelel a moderálási elveknek, hamarosan bekerül” bejegyzés a szekesfehervar.hu oldal fórumain 76 bejegyzésben kerül idézésre. A „próba hozzászólás” több, mint 3 órán keresztül nem jelent meg, azonban ennek okát sem a fórum fenntartója, sem Adminisztrátora, sem pedig Moderátora nem jelezte.

Érintett alkotmányos jogok
A véleménynyilvánítás szabadsága (Alkotmány 61. § (1) bekezdés)

A vizsgálat megállapításai
I.	Az Obtv. 16. § (1) bekezdése értelmében az országgyűlési biztos hatásköre a hatóságok, illetve közszolgáltatást végző szervek eljárására, ennek során hozott határozatára, illetve a hatóság intézkedésének elmulasztására terjed ki. A Polgármesteri Hivatal feladatai ellátása során általában közigazgatási ügyben eljáró szervnek minősül. A hatóság fogalmát az Obtv. 29. §-a határozza meg, amelynek (1) bekezdés a) pontja alapján főszabályként a Polgármesteri Hivatalra, mint közigazgatási feladatot ellátó szervre az országgyűlési biztosok vizsgálati jogköre kiterjed. Nyilvánvaló azonban, hogy az önkormányzat, valamint a Polgármesteri Hivatal nem hatósági jogkörében eljárva üzemelteti internetes oldalát és fórumait.
Az előzőekre tekintettel először azt vizsgáltam, hogy a Polgármesteri Hivatal www.szekesfehervar.hu oldala, valamint az ott üzemeltetett internetes fórumai közszolgáltatásnak tekinthetőek-e, vagyis, hogy az azokkal kapcsolatos eljárásra, döntésekre, vagy ezek elmaradására kiterjed-e vizsgálati jogosultságom. Amint arra már utaltam, az Obtv. hivatkozott 29. § (1) bekezdése csak a hatóság fogalmát határozza meg. Ezen túlmenően az Obtv. az országgyűlési biztosok jogértelmezésére bízza annak eldöntését, hogy mely szervek tekinthetők közszolgáltatónak. Az országgyűlési biztosok minden esetben közszolgáltatónak tekintik a hatóságnak nem minősülő, állami vagy önkormányzati feladatot ellátó szerveket, különösen azokat, amelyek esetében az érintettnek nincs reális lehetősége annak megválasztására, hogy az igényelt szolgáltatást kitől vegye igénybe, tekintettel arra, hogy azt csak korlátozott számú vagy csak kizárólag egyetlen szervtől veheti igénybe.
Annak megítélése tehát, hogy közszolgáltatásnak tekinthető-e egy internetes oldal, illetve az azon megtalálható fórumok üzemeltetése, álláspontom szerint attól függ, hogy az oldal, illetve annak fórumai fenntartása állami vagy önkormányzati feladatnak minősül-e. A helyi önkormányzatokról szóló 1990. évi LXV. törvény (a továbbiakban: Ötv.) 8. § (1) bekezdése értelmében a települési önkormányzat feladata a helyi közszolgáltatások körében – többek között – a közösségi tér biztosítása. Hatáskörömmel kapcsolatos eldöntendő kérdés ezek szerint arra volt leegyszerűsíthető, hogy közösségi térnek tekinthetők-e az önkormányzatok (így nem csak a panasszal érintett, hanem valamennyi) által fenntartott internetes oldalak, különösen pedig az ott megtalálható internetes fórumok.
Úgy gondolom, hogy az internet – annak ellenére, hogy nélkülözi a hagyományosnak tekinthető terek, utcák, parkok gyökereit – olyan sok közös vonást mutat a klasszikus értelemben vett közösségi terekkel, hogy funkciója gyakorlatilag azokkal azonosnak tekinthető. Az állami vagy önkormányzati internetes oldalak, illetőleg internetes fórumok bárki számára rendelkezésre állnak, azokat döntően állami vagy önkormányzati forrásokból, vagyis közpénzből tartják fenn, és az állampolgárok – nem mellékesen: üdvözlendő – közéleti részvételében jelentős szerepet játszanak. Egyfelől így is biztosítható a – hatáskörömbe nem tartozó – közérdekű adatok nyilvánossága, valamint a népképviseleti szervek működésének transzparenciája. (Erről már az OBH 2000/2004. sz. és OBH 5950/2004 sz. jelentéseimben bővebben kifejtettem álláspontomat.) Másfelől ezek az oldalak a szólni kívánók számára is igen széles lehetőséget teremtenek, mert potenciálisan sokkal nagyobb közönség érhető el ezeken keresztül, mint az utcai-, vagy adott esetben a közmeghallgatáson tett megszólalással. (Különösen azok számára fontosak ezek a fórumok, akiknek nincs lehetőségük kifinomultabb, ugyanakkor költségesebb kommunikációs csatornákhoz folyamodni.)
Az előzőekre tekintettel megállapítottam, hogy az állami vagy önkormányzati szervek a tulajdonukban álló honlapjokkal kapcsolatos eljárások, döntések, vagy ezek elmaradása során nem hatóságként, hanem közszolgáltatást végző szervként járnak el. Ezért hatásköröm kiterjed az említett eljárásokra.
II.	Az Alkotmánybíróság 30/1992. (V. 26.) AB határozatában tette fel azt a – valamennyi alkotmányos alapjog tekintetében fontos – kérdést, hogy azokat lehet-e, ha igen milyen feltételekkel megszorítani, korlátozni, kollíziójuk (összeütközésük) esetén milyen szempontok alapján kell a prioritást meghatározni. A véleménynyilvánítás, illetve az ebbe beletartozó sajtószabadság esetén ez a kérdés kiemelt jelentőséget kap, mivel ezen szabadságok a plurális, demokratikus társadalom alapvető értékei közé tartoznak.
A hivatkozott AB határozat szerint „… a véleménynyilvánítás szabadságának kitüntetett szerepe van az alkotmányos alapjogok között, tulajdonképpen „anyajoga” többféle szabadságjognak, az ún. „kommunikációs” alapjogoknak. Ebből eredő külön nevesített jogok a szólás és a sajtószabadság, amely utóbbi felöleli valamennyi médium szabadságát, továbbá az informáltsághoz való jogot, az információk megszerzésének szabadságát. Tágabb értelemben a véleménynyilvánítási szabadsághoz tartozik a művészi, irodalmi alkotás szabadsága és a művészeti alkotás terjesztésének szabadsága, a tudományos alkotás szabadsága és a tudományos ismeretek tanításának szabadsága. Ez utóbbiak tiszteletben tartásáról és védelméről az Alkotmány 70/G. §-ában külön is rendelkezik. A véleménynyilvánítási szabadsághoz kapcsolódik a lelkiismereti és vallásszabadság (60. §), valamint a gyülekezési jog is (62. §).
Ez a jogegyüttes teszi lehetővé az egyén megalapozott részvételét a társadalmi és politikai folyamatokban. Történelmi tapasztalat, hogy mindannyiszor, amikor a véleménynyilvánítás szabadságát korlátozták, sérelmet szenvedett a társadalmi igazságosság, az emberi kreativitás, csökkent az emberben rejlő képességek kibontakozásának lehetősége. A káros következmények nem csupán az individuum, hanem a társadalom életében is megmutatkoztak és az emberiség fejlődésének sok szenvedéssel járó zsákutcájához vezettek. Az eszmék, nézetek szabad kifejtése, a mégoly népszerűtlen vagy sajátos elképzelések szabad megnyilvánulása a fejlődni képes és valóban eleven társadalom létezésének alapfeltétele.
Az állam akkor nyúlhat az alapjog korlátozásának eszközéhez, ha másik alapvető jog és szabadság védelme vagy érvényesülése, illetve egyéb alkotmányos érték védelme más módon nem érhető el. Az alapjog korlátozásának alkotmányosságához tehát önmagában nem elegendő, hogy az másik alapjog vagy szabadság védelme vagy egyéb alkotmányos cél érdekében történik, hanem szükséges, hogy megfeleljen az arányosság követelményeinek: az elérni kívánt cél fontossága és az ennek érdekében okozott alapjogsérelem súlya megfelelő arányban legyen egymással. A törvényhozó a korlátozás során köteles az adott cél elérésére alkalmas legenyhébb eszközt alkalmazni. Alkotmányellenes a jog tartalmának korlátozása, ha az kényszerítő ok nélkül, önkényesen történik, vagy ha a korlátozás súlya az elérni kívánt célhoz képest aránytalan.
Az egyéni véleménynyilvánítási szabadság szubjektív joga mellett tehát az Alkotmány 61. §-ából következik a demokratikus közvélemény kialakulása feltételeinek és működése fenntartásának biztosítására irányuló állami kötelezettség. A szabad véleménynyilvánításhoz való jog objektív, intézményes oldala nemcsak a sajtószabadságra, oktatási szabadságra stb. vonatkozik, hanem az intézményrendszernek arra az oldalára is, amely a véleménynyilvánítási szabadságot általánosságban a többi védett érték közé illeszti. Ezért a véleménynyilvánítási szabadság alkotmányos határait úgy kell meghatároznia, hogy azok a véleményt nyilvánító személy alanyi joga mellett a közvélemény kialakulásának, illetve szabad alakításának a demokrácia szempontjából nélkülözhetetlen érdekét is figyelembe vegyék.”
Az emberi jogok és alapvető szabadságok védelméről szóló Európai Egyezmény a véleménynyilvánítási jog korlátozásának mikéntjét szabályozza.
Az Egyezmény 10. cikke szerint:
„1. Mindenkinek joga van a véleménynyilvánítás szabadságához. E jog magában foglalja a véleményalkotás szabadságát és az információk, eszmék megismerésének és átadásának szabadságát országhatárokra tekintet nélkül, és anélkül, hogy ebbe hatósági szervnek joga lenne beavatkozni. E cikk nem képezi akadályát annak, hogy az államok a rádió, mozgókép vagy televízióvállalatok működését engedélyezéshez kössék.
2. E kötelezettségekkel és felelősséggel együttjáró szabadságok gyakorlása a törvényben meghatározott olyan alakszerűségeknek, feltételeknek, korlátozásoknak vagy szankcióknak vethető alá, amelyek szükséges intézkedéseknek minősülnek egy demokratikus társadalomban a nemzetbiztonság, a területi integritás, a közbiztonság, a zavargás vagy bűncselekmény megelőzése, a közegészség vagy az erkölcsök védelme, mások jó hírneve vagy jogai védelme, a bizalmas információ közlésének megakadályozása, a bíróságok tekintélyének és pártatlanságának fenntartása céljából.”
A 32/1990. (V. 26.) AB határozat azt is kifejti, hogy „[a] szabad véleménynyilvánításhoz való jog a fentiek szerint nem csupán alapvető alanyi jog, hanem e jog objektív, intézményes oldalának elismerése egyben a közvélemény, mint alapvető politikai intézmény garantálását is jelenti. A szabad véleménynyilvánítás jogának kitüntetett szerepe ugyan nem vezet arra, hogy ez a jog – az élethez vagy az emberi méltósághoz való joghoz hasonlóan – korlátozhatatlan lenne, de mindenképpen azzal jár, hogy a szabad véleménynyilvánításhoz való jognak valójában igen kevés joggal szemben kell csak engednie, azaz a véleményszabadságot korlátozó törvényeket megszorítóan kell értelmezni. A vélemény szabadságával szemben mérlegelendő korlátozó törvénynek nagyobb a súlya, ha közvetlenül másik alanyi alapjog érvényesítésére és védelmére szolgál, kisebb, ha ilyen jogokat csakis mögöttesen, valamely „intézmény” közvetítésével véd, s legkisebb, ha csupán valamely elvont érték önmagában a tárgya (pl. a köznyugalom)…
A szabad véleménynyilvánításhoz való jog a véleményt annak érték és igazságtartalmára tekintet nélkül védi. Egyedül ez felel meg annak az ideológiai semlegességnek, amelyet az Alkotmánynak az 1990. évi XL. törvénnyel való módosítása azzal fejezett ki, hogy törölte az Alkotmány 2. §-ából az 1989. októberében – éppen a pluralizmus példájaként – szerepeltetett fő eszmei irányzatokat is. A véleménynyilvánítás szabadságának külső korlátai vannak csak; amíg egy ilyen alkotmányosan meghúzott külső korlátba nem ütközik, maga a véleménynyilvánítás lehetősége és ténye védett, annak tartalmára tekintet nélkül. Vagyis az egyéni véleménynyilvánítás, a saját törvényei szerint kialakuló közvélemény, és ezekkel kölcsönhatásban a minél szélesebb tájékozottságra épülő egyéni véleményalkotás lehetősége az, ami alkotmányos védelmet élvez. Az Alkotmány a szabad kommunikációt - az egyéni magatartást és a társadalmi folyamatot - biztosítja, s nem annak tartalmára vonatkozik a szabad véleménynyilvánítás alapjoga. Ebben a processzusban helye van minden véleménynek, jónak és károsnak, kellemesnek és sértőnek egyaránt, különösen azért, mert maga a vélemény minősítése is e folyamat terméke…
Az általa helyesnek tartott véleményeket mindenki – az állam is – támogathatja, s a helytelennek tartott ellen felléphet, mindaddig, amíg ezzel valamely más jogot nem sért olyan mértékben, hogy az előtt a véleményszabadságnak is vissza kell lépnie.”
Előzőekből számomra nem vitás, hogy a köznyugalom elvont, esetleges fenyegetettsége sem elégséges indok arra, hogy a demokratikus jogállam működéséhez nélkülözhetetlen a véleménynyilvánításhoz való alapjogot meg nem határozott elvek alapján folytatott előmoderálás során, nem átlátható módon korlátozzák.
A következőkben a közlések előzetes korlátozásával kapcsolatos kérdéseket tekintettem át. Az Alkotmánybíróság 37/1992. (VI. 10) AB határozatában – utalva a 30/1992. (V. 26.) AB határozatára is – kimondta, hogy „a sajtó nemcsak a szabad véleménynyilvánítás eszköze, hanem a tájékoztatásé is, azaz alapvető szerepe van a véleményalkotás feltételét képező tájékozódásban. Az Alkotmány 61. § (1) bekezdése is egymás mellett tartalmazza a szabad véleménynyilvánításhoz, továbbá a közérdekű adatok megismeréséhez és terjesztéséhez való jogot.
A sajtószabadságnak elsősorban külső korlátai vannak (amelyek a sajtó sajátosságainak megfelelő speciális intézményekben is testet öltenek, amilyen pl. a sajtóhelyreigazítás vagy a »nagy nyilvánosság« kritériuma a büntetőjogban). A sajtószabadságot azonban elsősorban az állam tartalmi be nem avatkozása biztosítja; ennek felel meg például a cenzúra tilalma és a szabad lapalapítás lehetősége. Ezzel a tartózkodással az állam elvileg lehetővé teszi, hogy a társadalomban meglévő vélemények, valamint a közérdekű információk teljessége megjelenjen a sajtóban. … Demokratikus közvélemény azonban csakis teljeskörű és tárgyilagos tájékoztatás alapján jöhet létre. … [A] … szabályozásnak ugyanakkor ki kell zárnia azt a lehetőséget, hogy állami szervek, vagy bármely társadalmi csoport a műsor tartalmát úgy befolyásolja, hogy a társadalomban meglévő vélemények bemutatásának teljessége, arányainak kiegyensúlyozottsága, valósághű kifejezése, illetve a tájékoztatás elfogulatlansága megsérüljön. Az Alkotmány megköveteli a rádió és a televízió szabadságát az »államtól« és egyes társadalmi csoportoktól. Nem lehet tehát olyan jogosítványuk, amelyekkel a műsorkínálatot egyoldalúvá tehetik, vagy tartalmára meghatározó befolyást gyakorolhatnak. Ez a tilalom a közvetett befolyásolásra és a befolyásolás lehetőségére is vonatkozik. Az »állami szervektől« való szabadság követelménye – a műsorok tartalmát illetően – a törvényhozással és a Kormánnyal szemben egyaránt fennáll. Mindkettő ki van téve a nyilvános kritikának és a társadalom azon keresztüli ellenőrzésének. Ezért egyiknek sem lehetnek eszközei a rádióban és televízióban közzétett vélemények tartalmi befolyásolására. Az Országgyűlés meghatározó tartalmi befolyása a rádióban és a televízióban éppen úgy alkotmányellenes, mint a Kormányé. Ugyanez vonatkozik az önkormányzatokra, a pártokra és más társadalmi szervezetekre, érdekképviseletekre és csoportokra is.”
A cenzúra fogalmán a közlésre szánt vélemény tartalmának kötelező, előzetes közhatalmi ellenőrzéseként és a minősítés eredményeként a közlés megtiltásához való jogot értünk. (Ebben az értelemben használja a 20/1997. (III. 19.) AB határozat is.) A kialakult gyakorlat szerint a cenzúra fogalmával összefüggésben az Európai Emberi Jogi Bíróság szigorú vizsgálódási kötelessége is arra vonatkozik, hogy az előtte lévő konkrét ügyekben indokolható volt-e a közlés előzetes betiltása (vagyis indokolható volt-e a cenzúra).
Úgy vélem, hogy a Moderálási Elveket nem sértő hozzászólások megjelenésének korlátozása, azok ismeretlen szempontrendszer szerint történő, és mint ilyen önkényes, előzetes (végleges, vagy akár ideiglenes) betiltása, a közlés megakadályozása nem felel meg a véleményszabadság korlátaival szemben támasztott, az Alkotmánybíróság által részleteiben is kidolgozott követelményrendszernek. 
Az egyes alapjogok korlátozhatóságával kapcsolatban az Alkotmánybíróság a szükségesség, alkalmasság, arányosság hármas követelményét határozta meg. „Az állam akkor nyúlhat az alapjog korlátozásának eszközéhez, ha másik alapvető jog és szabadság védelme vagy érvényesülése, illetve egyéb alkotmányos érték védelme más módon nem érhető el. Az alapjog korlátozásának alkotmányosságához tehát önmagában nem elegendő, hogy az másik alapjog vagy szabadság védelme vagy egyéb alkotmányos cél érdekében történik, hanem szükséges, hogy megfeleljen az arányosság követelményeinek: az elérni kívánt cél fontossága és az ennek érdekében okozott alapjogsérelem súlya megfelelő arányban legyen egymással. A törvényhozó a korlátozás során köteles az adott cél elérésére alkalmas legenyhébb eszközt alkalmazni. Alkotmányellenes a jog tartalmának korlátozása, ha az kényszerítő ok nélkül, önkényesen történik, vagy ha a korlátozás súlya az elérni kívánt célhoz képest aránytalan.” (30/1992. (I. 26.) AB határozat, ABH 1992. 167., 171.) Alapjog elsősorban azért korlátozható, mert más alkotmányos jog védelme ezt kívánja, nem pedig azért, mert valamilyen elvont társadalmi vagy állami érdek – így különösen közérdek – ezt szükségessé teszi. 
Az előzőekre tekintettel megállapítottam, hogy a Székesfehérvár Megyei Jogú Város Polgármesteri Hivatala előmoderálásnak nevezett gyakorlata cenzúrának tekintendő, ezért ezen eljárásával a véleménynyilvánítási szabadsággal összefüggő alkotmányos visszásságot okoz.

A megállapított alkotmányos joggal összefüggő visszásságra tekintettel
1. Az Obtv. 20. § (1) bekezdése alapján ajánlom Székesfehérvár Megyei Jogú Város Jegyzőjének, hogy szüntesse meg a www.szekesfehervar.hu internetes fórumán a regisztrált felhasználók hozzászólásainak moderátorok által manuálisan végzett előmoderálását. Ajánlom továbbá, hogy a moderálás a jövőben ne elvont társadalmi érdekre hivatkozva, hanem indokolt, konkrét alapjoggal összefüggő sérelem megszüntetése érdekében, a törlés tényének valamint okának megjelölésével történjék. Ennek érdekében javaslom az internetes fórum moderálási szabályainak felülvizsgálatát, illetve módosítását.
2. Az Obtv. 17. § (1) bekezdése alapján felhívom a Miniszterelnöki Hivatalt vezető miniszter és a belügyminiszter útján valamennyi állami és önkormányzati szerv vezetőjének figyelmét arra, hogy hivatalos honlapjaik fórumain történő moderálást csak a véleménynyilvánítási szabadság korlátozásával kapcsolatos szigorú, garanciális jelentőségű követelményeknek megfelelően végezzenek.

Budapest, 2005. június 9.
Takács Albert sk.