Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának
Jelentése
az OBH 4230/2004. számú ügyben
Előadó: Nagy Tiborné 

Az eljárás megindulása
A panaszosok a szomszédságukban épült sportáruház miatt több panasszal fordultak hivatalomhoz. Ezek közül az áruház levegőszennyezése miatt kezdeményezett hatósági eljárásra vonatkozó panaszt a többitől elkülönítve vizsgáltam, mivel a leírtak az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében deklarált, a jogállamiság részét képező jogbiztonsághoz és tisztességes eljáráshoz, a 13. § (1) bekezdésében foglalt, a tulajdonhoz, továbbá a 70/D. §-ban foglalt, a legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való jog megsértésének gyanúját vetették fel.
A vizsgálatot az Országos Lakás- és Építésügyi Hivatal (OLÉH) Elnökétől, és a kerület Jegyzőjétől kapott tájékoztatás és iratok alapján folytattam le. 

Alkalmazott jogszabályok
1997. évi LXXVIII. törvény az épített környezet alakításáról és védelméről (Étv.)
1957. évi IV. törvény az államigazgatási eljárás általános szabályairól (Áe.)
1995. évi LIII. törvény a környezet védelmének általános szabályairól 
40/1997. (XII. 21.) KTM rendelet az építésügyi hatósági kötelezési eljárásról

A feltárt tényállás és a vizsgálat megállapításai
A sportáruház helyszínének kijelölése, a terület eladása, beépítése, az építkezéssel okozott károk megtérítése stb. miatti panaszok mellett a szomszédok a már megépült áruház légszennyezését is kifogásolták. A valamennyi panaszt együttesen vizsgáló – és már lezárt – korábbi eljárásom idején a légszennyezésre vonatkozó hatósági eljárás folyamatban volt. Majd az OLÉH arról értesített, hogy a levegőszennyezés kérdésében a hatóság megszüntette az eljárást. Ezért ezt a kérdést elkülönítve, második vizsgálatomat is lefolytattam.
Megállapítottam, hogy a panaszosok által megfogalmazott panaszt 2002. ősze óta nem vizsgálta ki az elsőfokú építési hatóság, nem intézkedett és választ sem adott a panaszosoknak. A levegőszennyezés – az áruház kazánjainál kibocsátott égéstermék – ügye a hatóságnál, mint a használatbavételi engedélyezés része szerepelt, azt követően nem.
A 2002. május 21-én kelt I/804/6/2002. számú használatbavételi engedélyben a hatóság kikötötte: „Engedélyes köteles a fűtéskéményre a levegő védelmével kapcsolatos egyes szabályokról szóló 21/2001. (III. 14.) Korm. sz. rendelet, valamint a 14/2001. (V. 9.) KöM-EüM-FVM együttes rendelet alapján a Közép-Duna-Völgyi Környezetvédelmi Felügyelőség (1088 Budapest, Rákóczi út 41.) környezetvédelmi szakhatósági állásfoglalását megkérni és hatóságomhoz benyújtani.”
Majd a teljesítés elmaradása miatt pénzbírsággal sújtotta az építtetőt. Ezt követően 2004. március 1-jén a sportáruház fűtéskéményének környezetvédelmi vizsgálata elmaradása miatt kiszabott végrehajtási bírság befizetésére vonatkozó határozatot visszavonta, egyúttal az építésrendészeti eljárást megszüntette, mivel „A kötelezett DIVEX KFT. (1039 Budapest, Heltai J. tér 15.) a 2004. február 19-én érkezett beadványában benyújtotta a Közép-Duna-Völgyi Környezetvédelmi Felügyelőség KF: 16.895-2/2002. sz. 2002. szeptember 4-én kelt szakhatósági véleményét, amely szerint a sportáruház tüzelőberendezésének névleges bemenő hőteljesítménye nem éri el a 14 KW/h-t, ezért az üzemeltetőnek a 21/2001. (II. 14.) Korm. rendelet 16. § (2) bekezdése értelmében a felügyelőség felé levegőtisztaság-védelmi szempontból adatszolgáltatási kötelezettsége nincs.”
Ezzel párhuzamosan folyt vizsgálatom, amelyben az OLÉH az eljárásról azt közölte: „A füstkéményre vonatkozó környezetvédelmi szakhatósági állásfoglalás benyújtásának elmaradása általában nem megfelelő eljárás. A konkrét ügyben azonban Budapest III. Óbuda-Békásmegyer Önkormányzat I/804/6/2002. (2002. 05. 21.) számú használatbavételi engedély határozatában ezen kötelezés nem lett szakszerűen meghatározva, mivel konkrét határnapot határozott meg a benyújtásra (2002. 06. 16.), de maga a határozat csak 2003. 01. 14-én vált jogerőssé. Az eljáró hatóságnak ebben az esetben a határozatban előírt kötelezési határnapokat a reális teljesíthetőség érdekében módosítani kellett volna. Mindezek alapján vitatható annak jogszerűsége is, hogy ezen kötelezésre hivatkozva végrehajtási bírsággal sújtották a kötelezettet. 
Az ügyiratok között található a Közép-Duna-Völgyi Környezetvédelmi Felügyelőség KF: 16.895-2002. (2002. 09. 04.) számú levele szerint: „ … a 21/2001. (II. 14.) Korm. rendelet 16. § (2) bekezdése értelmében a felügyelőség felé levegőtisztaság-védelmi szempontból adatszolgáltatási kötelezettsége nincs.” Ezen állásfoglalásra alapozva az elsőfokú hatóság saját hatáskörben a végrehajtási bírságra vonatkozó I/907/2004. (2004. 01. 26.) határozatát visszavonta, egyidejűleg az építésrendészeti eljárást megszüntette (I/907/3/2004.).”
Megállapítottam, hogy az eljáró hatóság a légszennyezés ügyében tett panaszt nem vizsgálta ki, erre vonatkozó eljárást egyáltalán nem folytattak le. De a felülvizsgálatot folytató OLÉH sem intézkedett, és nem is észrevételezte az eljárás hiányát.
A 2003-2004. év folyamán panaszolt légszennyezés vizsgálatának nem tudható be egy 2002. szeptember 4-én kelt környezetvédelmi állásfoglalás, mely szerint „az üzemeltetőnek a Felügyelőség felé levegőtisztaság-védelmi szempontból adatszolgáltatási kötelezettsége nincs.”
Egyrészt indifferens, hogy van-e adatszolgáltatási kötelezettsége annak, aki a levegőt szennyezi. A levegőszennyezés tényét nem az adatszolgáltatásból, hanem mérési eredmények alapján lehet megállapítani. Az erre vonatkozó eljárást a hatóságnak le kell folytatnia, függetlenül attól, hogy a használatbavétel feltételeként meghatározott kikötést az engedélyből törölte-e (ahogyan egyébként formailag nem is tette azt meg).
De egy 2002. szeptemberben kiadott érdemi tartalmú szakhatósági állásfoglalásnak sem lenne relevanciája egy 2003-2004-ben benyújtott és „ismételgetett” panaszra, arra azt és csakis azt kell kivizsgálni, hogy van-e levegőszennyezés vagy nincs. Továbbá bármelyik esetben az intézkedést határozatba foglalva, a jogorvoslat jogát biztosítva az érdekeltek tudomására kell hozni.
Ebben az ügyben mindezek elmaradtak, ezért a hatóság mulasztása a panaszosoknak a jogbiztonsághoz és tisztességes eljáráshoz való jogaikkal összefüggő visszásságot okozott.
Ennek orvoslására az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (Obtv.) 21. § (1) bekezdése alapján kezdeményezem, hogy:
- a Budapest Főváros III. kerület Jegyzője járjon el a DIVEX sportáruház kazánjainak levegőszennyezése miatt tett panaszra;
- az OLÉH Elnöke gondoskodjon róla, hogy hivatalának vizsgálata teljes körűen tárja fel az építésügyi államigazgatási hatáskörben eljárók által elkövetett mulasztásokat, és rendelje el a vizsgálata alapján szükséges intézkedéseket.
A tulajdonhoz és az egészséghez való joggal összefüggő visszásság kérdésében az érdemi vizsgálatok elvégzését követően lehet csak állást foglalni, ezért arra nézve megállapítást nem teszek.
Kérem, hogy a megszólítottak az Obtv. 21. § (2) bekezdése alapján kezdeményezésemmel kapcsolatos álláspontjukat 30 napon belül szíveskedjenek közölni.

Budapest, 2004. szeptember 21.

Lenkovics Barnabás sk.