Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének
Jelentése
az OBH 4177/2004. sz. ügyben

Előadó: dr. Győrffy Zsuzsanna
Az eljárás megindulása
A panaszos beadványa szerint 1988-ban született leánya családi jogállásának rendezése érdekében – a gyermek születését követően – többször fordult Budapest Főváros Terézváros Polgármesteri Hivatal Humánpolitikai Osztály Gyámhivatalához (a továbbiakban: gyámhivatal).
2003. augusztus 25-én a gyámhivatal jegyzőkönyvet vett fel kérelmével kapcsolatban. Akkor a panaszos közölte gyermeke apjának olaszországi címét és kérte, hogy az apa lakcímén kíséreljék meg a teljes hatályú apai elismerő nyilatkozat felvételét. A panaszos kérelmére választ beadványa benyújtásáig (2004. július 19.) nem kapott, tudomása szerint az ügyben érdemi intézkedés nem történt.
A beadványban foglaltak alkotmányos joggal összefüggő sérelemre utaltak, ezért az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (a továbbiakban: Obtv.) 16. § (1) bekezdésében kapott felhatalmazás alapján vizsgálatot indítottam. A gyámhivataltól tájékoztatást és a keletkezett dokumentumok másolatának rendelkezésemre bocsátását kértem.

Az érintett alkotmányos jog
A Magyar Köztársaság Alkotmánya
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.

Az ügy jogszabályi háttere
1957. évi IV. törvény az államigazgatási eljárás általános szabályairól
12. § (1) Ha nemzetközi szerződés vagy jogszabály másként nem rendelkezik, a külföldről érkező megkeresést a külügyminiszter küldi meg az eljárásra jogosult közigazgatási szervnek. (2) A külföldre irányuló megkeresést, továbbá a külföldi szerv vagy személy megkeresésére, illetőleg kérelmére adott választ - ha nemzetközi szerződés vagy jogszabály másként nem rendelkezik - a hatáskörrel rendelkező miniszter útján a külügyminiszterhez kell felterjeszteni. (3) A külföldi szerv vagy személy megkeresésének, illetőleg kérelmének teljesítéséről kétség esetén a hatáskörrel rendelkező miniszter a külügyminiszterrel egyetértésben nyilatkozik.
15. § (1) Az érdemi határozatot a kérelem előterjesztésétől, illetőleg az eljárás hivatalból történt megindításától számított harminc napon belül kell meghozni. Ennél rövidebb határidőt bármely jogszabály, hosszabbat pedig csak törvény, törvényerejű rendelet vagy kormányrendelet állapíthat meg. (5) Az eljáró közigazgatási szerv vezetője a határidőt indokolt esetben egy ízben legfeljebb harminc nappal meghosszabbíthatja. Erről - kérelemre indult eljárás esetén - az ügyfelet értesíteni kell.
37. § (1) Ha az ügy érdemi eldöntése olyan kérdés előzetes elbírálásától függ, amelyben az eljárás más szerv hatáskörébe tartozik, a közigazgatási szerv az eljárást felfüggeszti. Ha a más szerv előtti eljárás megindítására az ügyfél jogosult, erre megfelelő határidő kitűzése mellett fel kell hívni. Ha az ügyfél a felhívásnak nem tesz eleget, a közigazgatási szerv az eljárást megszünteti, vagy a rendelkezésre álló adatok alapján dönt. (2) A felfüggesztés tartama az elintézési határidőkbe (15. §) nem számít be. (3) A felfüggesztést elrendelő határozat ellen fellebbezésnek van helye.

1952. évi IV. törvény a házasságról, a családról és a gyámságról (Csjt.)
38. § (1) Ha a gyermek apja sem az anya házassági köteléke vagy utólagos házassága, sem teljes hatályú apai elismerés, sem pedig reprodukciós eljárás alapján nem állapítható meg, az apaságot bírósági úton lehet megállapítani… (2) A bíróság a gyermek apjának nyilvánítja azt a férfit, aki az anyával a fogamzási időben nemileg érintkezett, és az összes körülmény gondos mérlegelése alapján alaposan következtethető, hogy a gyermek ebből az érintkezésből származik. (4) Az apaság bírósági megállapítását maga az apa, a gyermek, a gyermek halála után leszármazója kérheti.
41. § (1) Ha a gyermek mindkét szülője ismeretlen, születése után nyomban, ha pedig apjának kiléte nem állapítható meg, az anya kérelmére bármikor, egyébként pedig a gyermek harmadik életévének betöltése után hivatalból kell intézkedni az iránt, hogy a születési anyakönyvbe a gyermek szülőiként, illetőleg apjaként képzelt személyt jegyezzenek be. Az intézkedésre a gyámhatóság hivatott.

149/1997. (IX. 10.) Korm. rendelet a gyámhatóságokról, valamint a gyermekvédelmi és gyámügyi eljárásról (Gyer.)
54. § (1) Ha az anyakönyvvezető apa adatai nélkül anyakönyvezett gyermek születéséről küld értesítést, a jegyző tájékoztatja az anyát arról, hogy apai elismerő nyilatkozat felvételére a Gyvt. 125. §-a (3) bekezdésének b) pontja alapján bármely települési önkormányzat jegyzője, illetve bármely városi gyámhivatal illetékes. (2) Amennyiben a teljes hatályú apai elismerő nyilatkozat felvételére az anyakönyvvezető által küldött értesítés kézhezvételét követő 30 napon belül nem kerül sor, úgy a gyermek családi jogállásának rendezése érdekében az eljárást az illetékes gyámhivatal hivatalból folytatja le.

A tényállás és a vizsgálat megállapításai
A panaszos 2003. augusztus 25-én – gyámhivatali megkeresésre – megjelent a hatóságnál és közölte gyermeke vélelmezett apjának olaszországi lakcímét és kérte, kíséreljenek meg teljes hatályú apai elismerő nyilatkozatot felvenni az apaként megnevezett férfival. A panaszos – tekintettel arra, hogy gyermeke családi jogállása születése óta rendezetlen – az apaként megnevezett férfi, soron kívüli meghallgatását és annak eredményéről való tájékoztatását is kérte.
Az ügyintéző szeptember 25-én – az eljárás megindulását követő 30. napon – Budapest, III. kerület Polgármesteri Hivatal anykönyvvezetőjétől bekérte a gyermek születési anyakönyvi kivonatának másolatát. Az anyakönyvi kivonat másolata október 3-án érkezett meg a gyámhivatalhoz.
Szeptember 30-ai és október 6-ai keltezéssel a gyámhivatal az Országos Fordító és Fordításhitelesítő Irodától (a továbbiakban: fordító iroda) három darab jegyzőkönyv, továbbá egy darab levél hiteles olasz nyelvű fordítását kérte. A fordításról benyújtott számlát – a megbízás teljesítését követően – a gyámhivatal november 3-án átvette.
A gyámhivatal december 30-ai dátummal küldte meg a lefordított iratokat Budapest Főváros Közigazgatási Hivatal Gyámhivatalának (a továbbiakban: fővárosi gyámhivatal), abból a célból, hogy azt továbbítsa az Olasz Köztársság társhatóságához.
Az apaként megnevezett férfinak címzett megkeresést 2004. március 29-én olaszországi lakcímén megkísérelték kézbesíteni, a megkeresés „elköltözött” jelzéssel visszaérkezett a postára. Az erről szóló értesítés Rómában 2004. április 5-én kelt, a Külügyminisztérium Konzuli Főosztálya azt közvetlenül az első fokon eljáró gyámhivatalnak küldte meg.
A rendelkezésemre bocsátott gyámügyi iratokon nincs érkeztető bélyegző, amelynek alapján megállapítható lenne, hogy a sikertelen kézbesítésről szóló értesítést mikor vette át a gyámhivatal.
Augusztus 6-án - tekintettel arra, hogy a vélelmezett apának címzett megkeresésről a házszám lemaradt, ami eredményezhette a kézbesítés meghiúsulását - a gyámhivatal az iratokat ismét felterjesztette a fővárosi gyámhivatalnak és kérte, hogy azokat ismét továbbítsa az olasz hatóság részére.
A panaszost a gyámhivatal nem értesítette eljárási cselekményeiről.
A gyámügyi eljárás tárgya az 1998-ban született gyermek családi jogállásának rendezése. Az eljárást a gyámhivatalnak a gyermek 3. életévének betöltése után hivatalból kellett volna lefolytatnia.
Megállapítottam, hogy a jogállamiságból erdő jogbiztonsághoz fűződő jog sérült az által, hogy a gyámhivatal az eljárást nem indította meg.
Tekintettel arra, hogy a gyermek, apjaként megnevezett férfi huzamosabb ideje külföldön tartózkodik a gyermek családi jogállásának rendezése nyilvánvalóan nem volt lehetséges az Áe.-ben meghatározott 30 napos ügyintézési határidő alatt. Elfogadhatatlan azonban, hogy az ügyintéző a panaszossal való jegyzőkönyv felvétele után 30 nappal kérte be a gyermek anyakönyvi kivonatának a másolatát, addig semmilyen eljárási cselekményt nem végzett, a hivatalvezető nem rendelkezett a határidő meghosszabbításáról. Nincs magyarázat arra sem, hogy a hiteles fordítások beérkezése után a gyámhivatal miért csak közel két hónap elteltével terjesztette fel az iratokat a fővárosi gyámhivatalhoz azok külföldre való továbbítása céljából. A felterjesztéssel egyidejűleg a gyámhivatalnak a válasz megérkezéséig eljárását fel kellett volna függesztenie, azt a válasz beérkezése után folytatnia kellett volna. Az eljárás felfügggesztéséről a hatóságnak határozatban kellett volna döntenie, ebben az esetben a panaszos – a határozat átvételekor – értesült volna arról, hogy az általa indított eljárás hol tart.
Érthetetlen, hogy az iratanyag külföldről való visszaérkezését követően miért várt több hónapot a gyámhivatal annak a felettes hatósághoz való újra felterjesztésével. Az első fokon eljáró hatóság csupán annyit észlelt, hogy a keresett férfi tartózkodási helyeként megadott címzésről a házszám lemaradt, azaz a hatóság semmilyen új tényt, adatot nem közölt, ami az apaként megnevezett férfi felkutatásában segíthetett volna.
Fentiek alapján megállapítottam, hogy a gyámhivatal eljárása a jogállamiságból eredő jogbiztonsággal, ezen belül a tisztességes eljárással összefüggésben visszásságot okozott.
A jogsértések jövőbeli elkerülése érdekében az Obtv. 21. § (1) bekezdése alapján Budapest Főváros Terézváros Polgármesteri Hivatal jegyzőjénél kezdeményezem, a gyámhivatal vezetőjének és munkatársainak figyelmét hívja fel arra, hogy:
1) Az eljárási cselekményeket az eljárás megindulását követően ésszerű határidőn belül úgy kezdjék meg, hogy a határidők betartása biztosított legyen.
2) Fokozottan ügyeljenek – azok garanciális jelentőségére tekintettel – az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló törvényben előírt határidők betartására, ha annak jogszabályi feltételei fennállnak, intézkedjenek az eljárás meghosszabbításáról, illetőleg felfüggesztéséről.

Budapest, 2004. szeptember 30.
Takács Albert sk.