Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának
Jelentése
az OBH 4003/2004. számú ügyben
(Kapcsolódó ügyek: 4492/2004; 5012/2004; 5058/2004;
3901/2005; 4187/2005; 4946/2005; 4992/2005; 5009/2005.)

Előadó: dr. Somosi György
A vizsgálat megindulása
2004-ben és 2005-ben több olyan beadvány érkezett az Országgyűlési Biztosok Hivatalába, melyben az indítványozók a lakóhelyük fölött elhaladó repülőgépek által keltett zaj mértékét sérelmezték.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 16. § (1) bekezdése alapján a tulajdonhoz, valamint a szabad mozgáshoz való jog érintettsége miatt vizsgálatot indítottam. Eljárásom során két alkalommal kértem tájékoztatást a Polgári Légiközlekedési Hatóság igazgatójától.

A megállapított tényállás
Két panasz a tököli, hét pedig a ferihegyi repülőtér forgalmával függ össze. A Polgári Légiközlekedési Hatóság megkeresésemre arról tájékoztatott, hogy „a tököli és a halásztelki lakosok ritkán nyújtanak be panaszt a repülőtér üzemeltetése miatt. Ez a két helység viszonylag védett a zajártalmaktól.” A hatóság Tökölön a volt szovjet laktanyák kerítésénél vizsgálta a műrepülési zajt. A számított átlagzaj a műrepülés időszakára 55,6 dB, a maximum 67,4 dB volt. A válasz szerint ez az érték zavaró lehet, de a jog nem egyedi zajeseményeket szabályoz, hanem egyenértékű zajszintet állapít meg a vonatkozási időszakra, mely Magyarországon 16 óra.
Budapest Ferihegy Nemzetközi Repülőtéren két futópálya üzemel, amely mindkét irányból használható fel- és leszállás céljára. Az irány kiválasztásánál meghatározó az uralkodó szélirány. A futópályák a 176/1997. (X. 11.) Korm. rendelet alapján nem egyenlő mértékben használhatók.
A repülőtér környezetének zajterhelését és az előírt repülési eljárások betartását zajmonitor rendszerrel méri és ellenőrzi a repülőteret üzemeltető Budapest Airport Rt. A repülőtér környezetében hat fix és egy mobil mérőállomás ellenőrzi az egyes repülőgépek által kibocsátott egyedi zajterhelést.
A Polgári Légiközlekedési Hatóság saját mobil mérőműszerével is végez zajméréseket, igény szerint a panaszosok lakókörnyezetében is.

Az ügy jogszabályi háttere
1995. évi XCVII. törvény a légi közlekedésről
38. § (1) Repülőtér olyan helyen létesíthető, úgy kell megépíteni, és a légi közlekedés biztonságát szolgáló berendezésekkel ellátni, hogy megfeleljen azoknak a feltételeknek, amelyek lehetővé teszik az alkalmazás célja szerint meghatározott fajtájú légi járművek meghatározott körülmények közötti biztonságos fel- és leszállását, továbbá a repülőtéren való tartózkodását. (2) A repülőtér körül biztonsági és zajgátló védőövezetet, illetve fokozottan zajos területet kell kijelölni.
39. § (1) A Kormány rendeletben határozza meg a repülőtér létesítésének, fejlesztésének és megszüntetésének, továbbá a biztonsági és zajgátló védőövezet kijelölésének, hasznosításának és megszüntetésének a szabályait. (2) Az (1) bekezdésben említett szabályok részletes műszaki követelményeit, továbbá az üzemben tartás és üzemeltetés feltételeit a nyilvános és a polgári célú nem nyilvános repülőtér vonatkozásában a miniszter, az állami repülések céljára szolgáló repülőtér esetében a honvédelmi miniszter – a zajgátló védőövezetre vonatkozóan a környezetvédelmi és területfejlesztési miniszterrel együttesen – rendeletben állapítja meg. (3) A repülőtér létesítésének vagy fejlesztésének megkezdése előtt azokat a terveket, amelyekből a tervezett légi forgalomnak a környezetre gyakorolt hatása (pl. akadálymentes övezet, zajhatás, a repülőtéren kívül telepíteni kívánt berendezés) megismerhető, felszólalási határidő megadásával nyilvánosan közzé kell tenni.
43. § (1) A légi járművet – különösen lakott hely közelében és éjszaka – úgy kell üzemeltetni, hogy a zajterhelés a külön jogszabályban meghatározott mértéket ne haladja meg. (2) A hangrobbanás káros hatásainak elkerülése céljából a hangsebességet csak külön jogszabályban meghatározott légtérben és magasságban szabad átlépni. (3) A repülőtér környezetét a repülés káros hatásaival szemben kímélő eljárásokat és a környezet védelme érdekében szükséges intézkedéseket a miniszter a honvédelmi miniszterrel, továbbá a környezetvédelmi és területfejlesztési miniszterrel együttesen rendeletben határozza meg.

12/1983. (V. 12.) MT rendelet a zaj- és rezgésvédelemről
19. § (1) Nagymértékű és a zajterhelési határérték alá nem csökkenthető zajkibocsátást eredményező létesítmény (pl. repülőtér) környékén a lakosság és a környezet zaj elleni védelme érdekében zajgátló védőterület jelölhető ki. A védőterületen belül a zaj erőssége szerinti fokozatoknak megfelelően zajgátló övezeteket kell kijelölni.

141/1995. (XI. 30.) Korm. rendelet a légi közlekedésről szóló 1995. évi XCVII. törvény végrehajtásáról
1. § (1) A polgári légi közlekedés első fokú hatósági feladatait a Polgári Légiközlekedési Hatóság (PLH) látja el. (4) A PLH hatósági feladatai a következők:
6. a repülőterek állapotának és üzemben tartásának vizsgálata, illetőleg ellenőrzése, valamint a repülőtér üzemben tartási engedélyének kiadása és érvényességének meghosszabbítása, a repülőtérrendek jóváhagyása;
19. a légi járművek zajbizonyítványának kiadása, repülőterek zajgátló védőövezetének kijelölése.

176/1997. (X. 11.) Korm. rendelet a repülőterek környezetében létesítendő zajgátló védőövezetek kijelölésének, hasznosításának és megszüntetésének szabályairól
2. § (1) E rendelet alkalmazásában zajgátló védőövezet a repülőtér környezetének az a része, amelyen a repülőtér üzemeltetéséből számított mértékadó zajterhelés meghaladja a közlekedésből származó környezeti zajnak külön jogszabályban meghatározott zajterhelési határértékeit. Nem tartozik a zajgátló védőövezetbe a repülőtér telekhatárán belül lévő terület. A zajgátló védőövezetnek az a része, amelyen a környezeti zaj szempontjából védendő objektumok vagy védett természeti területek találhatók, fokozottan zajos területnek, illetve övezetnek minősül.

18/1997. (X. 11.) KHVM-KTM együttes rendelet a repülőterek környezetében létesítendő zajgátló védőövezetek kijelölésének, hasznosításának és megszüntetésének részletes műszaki szabályairól
2. § c) kiegyensúlyozott megközelítés: a légi közlekedés által okozott zaj mérséklésére irányuló intézkedések meghozatalánál érvényesítendő, a Nemzetközi Polgári Légiközlekedési Szervezet (ICAO) által elfogadott elv, amely a környezet hatékony védelmének és a légi közlekedés további fejlődési lehetőségének biztosítása érdekében egyaránt figyelembe veszi a repülőgépek zajkibocsátásának csökkentését, a repülőtér környezetében a területhasználat befolyásolását, a környezetkímélő repülési eljárások hatását, a működési korlátozásokat, és ezek környezeti és gazdasági szempontból hatékony kombinációjával törekszik a repülőtér zajvédelmi céljának elérésére,
12. § (1) A repülőtér üzemben tartójának és a légiközlekedési hatóságnak a kiegyensúlyozott megközelítést alkalmazva kell elérni a) a repülőtér környezetében a repülési zaj növekedésének megállítását és a zajjal érintett lakosság számának csökkentését; b) a repülőtér kapacitásának megőrzését vagy fejlesztésének lehetőségét, a környezetvédelmi követelményekkel összhangban; c) a lehetséges intézkedések közül a költségek szempontjából leghatékonyabb és a legnagyobb környezeti előnyt eredményező (illetve eredményezők kombinációjának) választását, beleértve a gazdasági ösztönzők alkalmazását is. (3) A légi közlekedési zaj zavaró hatásának csökkentése, a repülőtér környezetében élők éjszakai pihenésének biztosítása érdekében a) azokon a repülőtereken, ahol a zajgátló védőövezeten az A, a B vagy a C jelű övezetekben a lakások, üdülők vagy a repülőterek környezetében létesítendő zajgátló védőövezetek kijelölésének, hasznosításának és megszüntetésének szabályairól szóló 176/1997. (X. 10.) Korm. rendelet (a továbbiakban: R.) 10. §-ának (2) bekezdésében említett intézmények vannak, az éjszakai időszakban végrehajtott repülési műveletek száma az egyes pályavégeken nem lehet több, mint az ugyanott a nappali mértékadó zajterhelés kiszámításához alkalmazott repülési műveletszám - 8%-a 22 és 6 óra közötti és - 1%-a 24 és 5 óra közötti időszakban.
Ettől eltérni csak kivételes esetben, a légiközlekedési hatóság engedélyével lehet. Az eltérésekről a repülőtér üzemben tartójának megfelelő indokolással értesíteni kell az érintett terület (területek) önkormányzatát (önkormányzatait), és az értesítést a helyben szokásos módon közzé kell tenni;

49/1999. (XII. 29.) KHVM rendelet a motoros légijárművek zajkibocsátásának korlátozásáról
3. § (1) A légiközlekedési hatóság a zajminősítés eredményéről zajbizonyítványt állít ki, magyar és angol nyelven.

19/2004. (III. 26.) OGY határozat a 2003-2015-ig szóló magyar közlekedéspolitikáról
A 2015-ig prioritást élvező további fejlesztések:
– a regionális jelentőségű nemzetközi repülőterek fejlesztése;
– Budapest Ferihegy Nemzetközi Repülőtér (BFNR) kapacitásának és szolgáltatásainak bővítése és a fővárosi gyorsvasúti kapcsolata.

A vizsgálat megállapításai
1. A közlekedési eredetű zaj- és rezgésterhelés, valamint légszennyezés országos probléma. A tevékenységemről szóló beszámolókban évről-évre kiemelten foglalkozom a gépjárműforgalom káros hatásai miatti panaszokkal.
Az elmúlt évről készített beszámolóban kifejtettem, hogy „A tavalyi évhez képest rosszabb helyzet tapasztalható a közlekedés eredetű zaj- és rezgésterhelés miatti panaszok terén. A probléma gyökere, hogy a motorizált közlekedési mód – a „tisztább” gépjárművek és a jobb forgalomszervezés ellenére – és az ezzel együtt járó környezetterhelés együtt növekszik. A panaszosok az elmúlt évekhez hasonlóan a nehézgépjármű-forgalmat, a településeken – illetve a lakóházak előtt – áthaladó nagymértékű forgalmat és az ezekből következő környezetterhelést, továbbá a szükséges zajvédelmi beruházás elmaradását kifogásolták. A panaszokból megállapítható, hogy a megnőtt közúti forgalom következtében a helyi lakosok életminősége romlik. Az érdemi változásokat jelentő beruházások – mint az útburkolat felújítása, zajvédő fal építése,
a településeket mentesítő utak építése – jelentős anyagi erőforrásokat igényelnek, melyek befolyásolására az országgyűlési biztos eszközei elégtelenek. Mindezekre figyelemmel e panaszok esetén azt vizsgáljuk, hogy az útszakaszok kezelésére illetékes szerv milyen intézkedéseket tesz az elhaladó járművek által okozott zaj és por mértékét sérelmező panaszokra, lehetőségei határán belül eljár-e, továbbá forgalomszervezési vagy más intézkedésekkel, sebességcsökkentő táblák kihelyezésével csökkenthető-e a veszélyes mértékű zaj.”
A közlekedési eredetű légszennyezés, zajterhelés valamennyi jelentős belső közúti forgalommal bíró város – elsősorban a főváros, de az ország más térségeinek nagyvárosai is –, illetve a nagy forgalmú közlekedési útvonalak mentén fekvő települések lakosságát érinti.
A korábban vizsgált beadványokban a panaszosok a közúti – ritkábban a vasúti – közlekedés miatti környezetterhelést sérelmezték. A légi közlekedés által előidézett zavaró hatások miatt 2004-ben érkeztek az első beadványok. A közúti és vasúti közlekedés zaja leginkább a közút, illetve a vasútvonal mellett élőket zavarja, a légi járművek zaja viszont az állampolgárok szélesebb körét érinti.
A probléma vizsgálatakor nem hagyható figyelmen kívül, hogy a légi közlekedés szervezése, irányítása speciális szakmai ismereteket igényel. A lakott területek fölött haladó légi járművek magasságát, a repülési irányokat csak megfelelő szakmai ismeretek birtokában lehet értékelni, ezért ezek megváltoztatására vonatkozó javaslatokat nem tehetek, legfeljebb a jelenlegi állapot felülvizsgálatát indítványozhatom.
Nem vitás, hogy a lakott területek fölött elhaladó (a fel- vagy leszállás miatt alacsonyabb magasságban repülő) gépek egyedi zajterhelése 10-15 másodpercig rendkívül magas. A sűrűn, néhány perces időközönként érkező gépek zaja összességében akkor is zavaró lehet, ha az a megítélési időt figyelembe véve határérték alatt marad.
2. A tulajdonjog tartalmát egyfelől a tulajdonost megillető alanyi jogokkal, másfelől a tulajdonost terhelő kötelezettségekkel lehet jellemezni. A terhek viselésének kötelezettsége éppúgy a tulajdonjog tartalmát alkotja, mint a tulajdonost megillető jogosultságok rendszere.
A Polgári Törvénykönyv 99. §-a alapján a tulajdonos viseli a dologgal járó terheket. A dolog természetéből adódó terhek (karbantartási, felújítási, üzemeltetési költségek) és a közterhek (adók, illetékek, stb.) mellett a dologgal járó terhek külön csoportját alkotják a tulajdonjog részjogosítványainak korlátozásai, melyekkel szemben a tulajdonost tűrési kötelezettség terheli.
A másokat zavaró tevékenység akkor tiltott, ha szükségtelenül következik be, amennyiben viszont a zavarás szükségszerű, a cselekmény nem jogellenes, azt a szomszéd (más személy) tűrni köteles.
Az Alkotmány 13. § (1) bekezdése deklarálja, hogy a Magyar Köztársaság biztosítja a tulajdonhoz való jogot. „A birtokláshoz való jog a tulajdonjogban gyökerezik. A tulajdonjogot megtestesítő részjogosítványok hagyományos felosztásában a birtoklás – mint a dolog feletti uralom gyakorlása – a tulajdonjog egyik részjogosítványa. (…) A birtokvédelem alapvető célkitűzése a birtoklás tényének jogi oltalomban való részesítése.” (1437/B/1991. AB határozat)
„A birtoklás és a használat joga a tulajdonjog tartalmát adó, a tulajdonjoghoz tartozó részjogosítványok, amelyek a dolog feletti hatalmat és a dolog élvezetét jelentik; azt a hatalmat, amelyet valamely dologgal tenni lehet. Ahogy azonban arra az Alkotmánybíróság – más összefüggésben – már rámutatott, a tulajdonjog valamely tartalmi elemének a korlátozása csak akkor jár magának a tulajdonjognak, mint alkotmányos jognak a korlátozásával, így csak akkor alkotmányellenes, ha az nem elkerülhetetlen, vagyis, ha kényszerítő ok nélkül történik, továbbá ha a korlátozás súlya a korlátozással elérni kívánt célhoz képest aránytalan. Ebből következik, hogy az Alkotmány 8. § (2) bekezdése eleve teret enged az alapjogok törvényi korlátozásának, ha a korlátozás az alapjog lényeges tartalmát nem érinti. Márpedig nem érinti az alapjog korlátozhatatlan lényegét az olyan törvényi szabályozás, amely a korlátozást valamely más alkotmányos jog teljesítése és garantálása érdekében alkalmazza, tehát ha a korlátozást valamilyen más alkotmányos jog biztosítása elkerülhetetlenül szükségessé teszi, feltéve, ha a korlátozás e jog biztosításával – mint alkotmányos céllal – arányban áll és azt nem lépi túl.” (2299/B/1991. AB határozat)
„Az Alkotmány 58. §-a rögzíti a szabad mozgás, a tartózkodási hely szabad megválasztásának jogát. Az Alkotmánybíróság a 60/1993. (XI. 29.) AB határozatban értelmezte a szabad mozgáshoz való jog alkotmányos tartalmát, a következők szerint: ’A szabad mozgáshoz való jog a helyváltoztatáshoz való jog szabadságát jelenti. A magyar alkotmány a közlekedés szabadságát külön nem nevesíti, de a szabad mozgáshoz való jog magában foglalja a járművön vagy járművel való helyváltoztatás, a közlekedés szabadságát is.’ (…) A szabad mozgáshoz való jog, a közlekedés szabadsága nem fogható fel abszolút jellegű, korlátozhatatlan jogosultságként.” (3/1998. (II. 11.) AB határozat)
„Az Alkotmánybíróság állandó gyakorlata szerint az állam akkor nyúlhat az alapjog korlátozásának eszközéhez, ha azt másik alapvető jog vagy szabadság védelme vagy érvényesülése, avagy egyéb alkotmányos érték védelme, illetve valamilyen alkotmányos cél indokolja, továbbá, ha a védelem, illetve a cél más módon nem érhető el. Az alapjog korlátozásának alkotmányosságához az is szükséges, hogy a korlátozás megfeleljen az arányosság követelményének; az elérni kívánt cél fontossága és az ennek érdekében okozott alapjogsérelem súlya megfelelő arányban legyenek egymással. A törvényhozó a korlátozás során köteles az adott cél elérésére alkalmas legenyhébb eszközt alkalmazni. Alkotmányellenes a jog tartalmának korlátozása, ha az kényszerítő ok, nyomós közérdek nélkül történik, ha tehát – valamely más alapvető jog vagy alkotmányos cél érdekében –nem elkerülhetetlenül szükséges, továbbá, ha szükséges is, a korlátozás által okozott jogsérelem az elérni kívánt célhoz képest aránytalan.” (17/2005. (IV. 28.) AB határozat)
A légtér használata a szabad mozgáshoz való jogon kívül egy másik alapjogot, a tulajdonhoz (birtokláshoz) való jogot is érinti. E két alapjoggal kapcsolatban mind a jogalkotónak, mind a hatóságnak arra kell törekednie, hogy az egyik jog gyakorlása a másik jog érvényesülését csak az elkerülhetetlenül szükséges mértékben nehezítse meg. A szabad mozgáshoz való jog – mint láttuk – magában foglalja a járművön vagy járművel való helyváltoztatás, a közlekedés szabadságát, tekintet nélkül a közlekedési eszköz fajtájára.
3. „Júliusban 898.614 utas fordult meg a budapesti repülőtéren, ami 28,1 százalékos növekedés az elmúlt év hasonló időszakához képest. Az év első hét hónapjában, a tavalyi adatot 31 százalékkal meghaladóan 4 és fél millió utas használta a budapesti repülőteret. Ismert, tavaly egész évben 6,4 millió utast kezelt a repteret üzemeltető Budapest Airport.
Nyár közepén 233.609 utas használta valamelyik low cost légitársaságot. Számuk éves szinten eléri az 1,3 millió főt. Beszédes adat, hogy az öt legnagyobb forgalmat lebonyolító légitársaság közül három diszkont.
Az év hetedik hónapjában 10.797 gépmozgást regisztrált a Budapest Airport.” 
A Ferihegyi repülőtéren 2005. első hét hónapjában 72 709 gépmozgás történt. (www.bud.hu)
Nem hagyható figyelmen kívül a légiközlekedés és a turizmus közötti nyilvánvaló összefüggés sem. A nemzetgazdaság számára komoly bevételi forrást jelentő, dinamikusan fejlődő idegenforgalom fenntartása és fejlesztése közérdek, emiatt az állampolgárokat fokozottabb tűrési kötelezettség terhelheti egy adott területen. Hasonló megállapítást tettem a budapesti Citadellára vezető úton rendszeresen közlekedő turistabuszok miatti panasz vizsgálata során (OBH 3226/2004.).
Bár a hazai repülőgép állomány a korábbi évekhez képest korszerűbbé vált, a repülési zaj teljesen nem zárható ki. A Ferihegyi Nemzetközi Repülőtér elhelyezkedése adott, jelenleg ehhez a meglévő állapothoz képest kell keresni a legmegfelelőbb megoldást.
Mint az az AB gyakorlatából is kiderül, valamely alapvető jog korlátozásának alkotmányosságához nem elegendő, hogy egy másik alapvető jog és szabadság érvényesítése és védelme érdekében történik, hanem az is szükséges, hogy a korlátozás megfeleljen az arányosság követelményeinek. Jelen esetben az arányosságot hivatott biztosítani az éjszakai repülések számára vonatkozó jogszabályi korlátozás.
A 18/1997. (X. 11.) KHVM-KTM rendelet szerint a repülőtér üzemben tartójának és a légiközlekedési hatóságnak a kiegyensúlyozott megközelítést alkalmazva kell elérni a repülőtér környezetében a repülési zaj növekedésének megállítását és a zajjal érintett lakosság számának csökkentését. A repülőtér kapacitásának megőrzése, fejlesztése a környezetvédelmi követelményekkel összhangban történhet.
Az üzemeltető és a hatóság fokozott kötelessége a légiközlekedéssel érintett területen élők nyugalmának biztosítása legalább 22.00 – 06.00 óra között. Erre szolgál az a rendelkezés, amely szerint 22.00 és 06.00 óra között az átlagos nappali forgalomnak 8 %-a, míg 24.00 és 05.00 óra között 1 %-a történhet.
Ez ugyanakkor azt jelenti, hogy az átlagos nappali forgalom növekedésével az éjszakai forgalom is növekedhet. A jogszabályból nem derül ki, hogy a 8, illetve 1%-nak heti, havi vagy éves szinten kell teljesülnie. A forgalmasabb nyári hónapokban a nappali forgalom lényegesen magasabb, mint télen, ezért az éjszakai forgalom is nagyobb lehet. Eltérések lehetnek akár a hét egyes napjainak forgalmát illetően is.
4. „A II. világháború idején a tököli repülőtér már működött, és a Duna kedvező irányjelzése miatt mindvégig fontos hadi objektum maradt. A szovjet csapatok 1944 végén érkeztek a környékre, és súlyos harcokat vívtak az itt lévő német alakulatokkal.
A repülőteret 2001. augusztusáig a HM Vitéz Háry László Vegyes Repülőosztály működtette. Jelenleg ideiglenes le és felszállóhely minősítéssel rendelkezik. Az ÁPV Rt. 2004-ben értékesítésre 3 milliárd Ft-os áron meghirdette. Vásárlásra egy ajánlat érkezett, a kormány még nem döntött az értékesítésről. A lehetséges hasznosítási elképzelések közül (fapados repülőtér, logisztikai bázis, lakópark) Tököl Képviselő Testülete és Polgárai elsősorban a logisztikai célú hasznosítást támogatják.” (www. tokol.hu)
Tekintettel a légiközlekedési hatóság mérési eredményeire, közigazgatási úton további intézkedésekre nincs mód, ezért a polgári jog adta lehetőségekre kell felhívni a figyelmet. A polgári jog számára a határérték nem bír ügydöntő jelentőséggel: a polgári jogviszonyok megsértése megvalósulhat a határértéket el nem érő, de az adott jogviszonyban zavarónak minősülő magatartással is. A polgári jog az esetleges jogvitákat az érdekek egymáshoz és a társadalom általános követelményeihez való igazodással oldja fel.
A Polgári Törvénykönyv 100. §-a a szomszédjog általános szabálya úgy rendelkezik, hogy a tulajdonos a dolog használata során köteles tartózkodni minden olyan magatartástól, amellyel másokat, különösen szomszédait szükségtelenül zavarná, vagy amellyel jogaik gyakorlását veszélyeztetné.
A 188. § értelmében, ha a birtokost birtoklásában zavarják, birtokvédelem illeti meg. Akit birtoklásában zavarnak, egy éven belül a jegyzőtől, egy év eltelte után pedig a bíróságtól kérheti a zavarás megszüntetését.
A szomszédjog és a birtokvédelem mellett szükséges hivatkozni a tulajdonjog háborítatlanságát védő perre is (Ptk. 115. § (3) bekezdése). Ha a tulajdonost nem fosztották ugyan meg a dolog birtoklásától, a tulajdonjog gyakorlását nem tették teljes mértékben lehetetlenné, de valaki a tulajdonost a birtoklásban megzavarta, akadályozza, korlátozza valamely jogosultság gyakorlását, a tulajdonos követelheti a háborítás megszüntetését.
A szükségtelen zavarás fogalmát a törvény nem definiálja. A konkrét jogvitában ezért az ellentétes érdekek mérlegelésével kell megállapítani, hogy a zavarás szükségtelennek minősül-e. Tény, hogy a motorizáció fokozódásával szükségképpen és elkerülhetetlenül együtt jár bizonyos mértékű zavarás, hiszen minden fejlesztés okoz érdeksérelmeket is.
A több milliós utasforgalmat lebonyolító közforgalmú Ferihegyi Nemzetközi Repülőtér működésével szemben a közérdeket nélkülöző, egyes személyek szórakozását szolgáló hobbirepülés a zavarás szükségessége tekintetében más megítélés alá eshet.
Az érintettek értékcsökkenés miatt is kezdeményezhetnek polgári peres eljárást, a per kockázata természetesen a felpereseket is terheli.

Figyelemfelhívás
A légifolyosók kijelölésekor figyelemmel kell lenni arra, hogy a repülőgépek a lehető legkisebb mértékű zavarást idézzék elő. Mint fentebb már írtam, a légi közlekedés szervezése, irányítása speciális szakmai ismereteket igényel, ezért csak annak vizsgálatát kezdeményezhetem, hogy kijelölhető-e az egyéb követelményeknek megfelelő olyan légifolyosó, ahol a légiközlekedés a jelenleginél kisebb mértékű zavarással jár.
Szükségesnek tartom, hogy a Polgári Légiközlekedési Hatóság az éjszakai forgalom mértékére vonatkozó jogszabályi korlátozás betartását folyamatosan ellenőrizze, és szükség esetén kezdeményezze annak megfelelő módosítását (pontosítását).

Budapest, 2005. október 6.
Lenkovics Barnabás sk.