Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának
Jelentése
az OBH 3921/2004. sz. ügyben

Előadó: Nagy Tiborné
Az eljárás megindítása
A panaszos azzal fordult az országgyűlési biztoshoz, hogy a 47-es főközlekedési út szélesítése miatt zajvédő falat is elhelyeznek az út és a házuk közé, amely a másik oldalról a vasúttal határolt. Ezért a falról visszaverődő vasúti zaj miatt még rosszabb lesz a helyzetük, mint eddig volt. Eredménytelenül kéri több éve az illetékes hatóságok segítségét. Nehezményezte azt is, hogy az önkormányzat rendelete „halálra ítélte a tanyákat, mivel építkezni miattuk nem lehet”.
A vizsgálatot az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében deklarált, a jogállamiság részét képező jogbiztonsághoz és tisztességes eljáráshoz, 13. § (1) bekezdésében foglalt, a tulajdonhoz, 18. § és a 70/D. §, az egészséges környezethez való jog megsértésének gyanúja miatt indítottam. 
A tényállás tisztázásához a Csongrád Megyei Közigazgatási Hivatal (KH) Vezetőjét, a Gazdasági és Közlekedési Minisztert (GKM), valamint a Környezetvédelmi és Vízügyi Minisztert (KöViM) kértem fel vizsgálatra és álláspontjuk kifejtésére, továbbá a Csongrád Megyei Állami Közútkezelő (MÁK) Kht-tól kértem meg a négynyomúsítás építési engedélyeit.

Alkalmazott jogszabályok
1957. évi IV. törvény az államigazgatási eljárás általános szabályairól (Áe.) 
1988. évi I. törvény a közúti közlekedésről, egységes szerkezetben a végrehajtásáról szóló 30/1988. (IV. 21.) MT rendelettel (Kktv.) 
1997. évi LXXVIII. törvény az épített környezet alakításáról és védelméről (Étv.)
1976. évi 24. törvényerejű rendelet a kisajátításról, egységes szerkezetben a végrehajtásáról szóló 33/1976. (IX. 5.) MT rendelettel
253/1997. (XII. 20.) Korm. rendelet az országos településrendezési és építési követelményekről (OTÉK)
21/2001. (II. 14.) Korm. rendelet a levegő védelmével kapcsolatos egyes szabályokról 
47/2004. (III. 18.) Korm. rendelet egyes környezetvédelmi jogszabályok módosításáról
12/1983. (V. 12.) MT rendelet a zaj- és rezgésvédelemről 
21/1986. (VI. 2.) MT rendelet a levegő tisztaságának védelméről 
15/2000. (XI. 16.) KöViM rendelet az utak építésének, forgalomba helyezésének és megszüntetésének engedélyezéséről 
8/2002. (III. 22.) KöM-EüM együttes rendelet a zaj- és rezgésterhelési határértékek megállapításáról 
32/2000. (09. 22.) Kgy. sz. rendelet Hódmezővásárhely Megyei Jogú Város helyi építési szabályzatáról (HÉSZ)

A megállapított tényállás
A panaszos családjával Hódmezővásárhely külterületén lévő tanyán lakik. A tanya rossz állagú, a panaszbeadvány szerint felújításával korábban próbálkoztak, az önkormányzattól kértek kölcsönt, de nem kaptak. 2000-ben szereztek tudomást a 47-es út tervezett szélesítéséről. A panaszos ”rengeteg levelet” írt a „Minisztériumba, a Szegedi Közútkezelő Kht-hoz és az Önkormányzathoz”, mivel az út építése kapcsán (több szomszéd ingatlannal közösen) tanyájuk elé 140 m hosszú, 3,5 m magas zajvédő falat terveznek elhelyezni. Erre azért lenne szükség, mert a tanya a 47-es út és a vasút közötti kb. 25 m-es sávban, azoknál alacsonyabban fekszik. Írásbeli válaszokat nem kapott, azonban 2001-ben a Kht „két emberétől” a helyszínen úgy értesült, hogy a tanyát kisajátítják. Ebben bízva, albérletbe költözött a család, de mivel nem történt semmi, 2003-ban vissza kellet költözniük, mert nem bírták az albérletet fizetni. Ekkor a család már 7 gyermeket nevelt. 
A visszaköltözés után építkezni kívántak, az ingatlan beépítésének lehetőségéről az építési hatóság tájékoztatta őket: „Az ingatlan a 32/2000. (09. 19.) Kgy. rendelettel (HÉSZ) jóváhagyott Szabályozási Terv értelmében a közlekedési terület védőterületén belül helyezkedik el. Védőterületen csak meglévő épület állagmegóvási és karbantartási munkálatai végezhetők. Új épület nem létesíthető.”
A panaszos felajánlotta vételre az önkormányzatnak a tanyát. A panasz szerint: „(…) építkezni miattuk nem lehet. Kölcsönt sem vehetünk fel a karbantartási munkára. Mert nem biztosíték a tanya pont a 32/2000. (09. 19.) Kgy rendelete alapján halálra ítélte a tanyákat. Jövedelmünk pedig a rendes megélhetésre is kevés, mert 9 személyre (…)” A polgármester a vételi ajánlatot nem fogadta el, mivel úgy ítélte, hogy az önkormányzat és közöttük a HÉSZ nem keletkeztetett jogviszonyt, a tanyára vonatkozó rendelkezést az önkormányzatnak kötelessége volt meghozni.
A panaszos úgy értékelte, hogy az önkormányzat visszaélt jogaival, rendelete megfosztotta tulajdonosi jogaitól, ezért a sajtóhoz, majd az országgyűlési biztoshoz fordult.
A vizsgálatban először a GKM-tól, valamint a KH-tól kértem tájékoztatást. A KH vezetője megküldte a sérelmezett HÉSZ-t, és összefoglalóan tájékoztatott arról, hogy a HÉSZ nem tartalmaz nevesítetten a panaszos ingatlanát érintő építési korlátozást. Az ingatlan a szabályozási tervlap alapján MT övezeti jelű, melyre a HÉSZ 34. §-a állapítja meg az előírást az OTÉK 29. §-ának (3) bekezdésében foglaltakkal egyezően. (lásd 1. sz. mellékletet)
A GKM tájékoztatása szerint: „A 47. sz. főút Hódmezővásárhely és Algyő közötti szakaszának  négysávossá tételéből két szakasz a megelőző évben elkészült. A III. ütem, melyben a panaszos lakóépülete esik, a jelenlegi terveink alapján várhatóan 2005-2006-ban valósul meg. … a főúti burkolatszélesítést a lakóházakkal ellentétes oldalra tervezték, ebből következően az átépítéssel a közút nem kerül közelebb a panaszos lakóházához, e tekintetben tehát a lakókörnyezetében kedvezőtlenebb változás nem következik be. A panaszos ingatlana melletti négysávosítás tervei úgy készültek, hogy a vasút és a közút közötti területsávon elhelyezkedő lakóépületek lebontására ne kerüljön sor. A megmaradó épületek védelme érdekében a tervező, a vonatkozó műszaki előírások szerint, zajvédő falat tervezett (…) Az érintett ingatlantulajdonosok, köztük a panaszos is, azzal a kéréssel fordult a beruházóhoz, hogy vásárolják meg ingatlanukat, és így elmaradhat a költséges zajvédő fal építés, és a vételárból más helyen megoldják lakhatási gondjaikat. A beruházó korábban nem rendelkezett az ingatlanok megvásárlásához szükséges fedezettel, ezért az ajánlatot elutasította. Az ingatlantulajdonosok ezután azzal az ajánlattal keresték meg a beruházót, hogy számukra elfogadható tárgyalási alap az, hogy az elmaradó zajvédő fal áráért vásárolják meg a lakóépületeket, melyek ezután lebontásra kerülhetnek. A beruházó számára ez elfogadható, tehát amennyiben megegyezés születik az ingatlantulajdonosokkal a vételárról, úgy sor kerülhet az épületek megvásárlására (a telek a jelenlegi tulajdonosok birtokában maradna). D.J.-nével folyamatos és rendszeres tárgyalást folytat a beruházó.”
A MÁK kimutatása szerint az érintett szakaszon négy szomszédos ingatlanra építenek zajvédő falat. A panaszosnak írt levelük szerint: „Örömmel vettük írásbeli megkeresésüket, melyben felajánlották a lakóingatlanokat megvételre a zajvédő falak áráért,(…) a folyamatos zajvédő fal ára: 490 m2x 20.000 Ft/ m2 = 9.800.000 Ft (…) tartalmazza a négy tulajdonos épületeinek vételárát és azok lakhatatlanná tételének költségét(…) A fizetés feltétele, hogy Társaságunk képviselője is lakhatatlannak ítélje az épületeket. A végleges és teljes, az alapokat is magában foglaló bontás még külön költséget jelent számunkra. Nem tartalmazza a fenti összeg a telkek árát (...) Lényeges hangsúlyoznunk, hogy az útépítés miatt igénybe venni nem szükséges földterületet abban az esetben sem vásárolnánk meg, amennyiben megegyezés jönne létre az épületek megvételéről. Többlet-területet nem igénylünk, csak a lakóépületek megvétele és lebontása lehet alternatíva a zajvédő falak létesítésével szemben.”
A vizsgálat közben a panaszos 2004. augusztusában újabb beadvánnyal élt, eszerint a rájuk eső vételár 2.450.000 Ft, amelyből másik lakást-házat nem tudnak vásárolni, helyzetük így nem oldódik meg. Ismét panaszolta a HÉSZ előírásait, valamint tarthatatlan helyzetüket, mert 7 gyermeket nevelnek ezen a helyen. Ha nem fogadják el a vételárat, odaépítik a zajvédő falat, ha elfogadják abból nem lehetséges másik lakást-házat venni.
Ezt követően a GKM-tól, a MÁK-tól és a KH-tól beérkezett válaszokat és a panaszokat is megküldtem a KöViM-nek a következő kérdésekre várva választ: … a vasút és a bővítendő út közötti tanyák helyzetét környezetvédelmi szempontból megfelelően kezelték-e az engedélyezésben? Figyelembe vették-e a zajvédőfal ellenoldalán visszaverődő vasúti zajt? Elégséges és megfelelő megoldásnak tekinthető-e a 21/2001. (II. 14.) Korm. rendelet (R.) 13. § (4) bekezdésében előírt a „levegőterhelés hatásait csökkentő vagy kizáró felszíni védőelem”-ként zajvédőfal építése?
A rendezési tervben a tanyára elrendelt korlátozások lényegében a R. 13. §-ában foglaltakkal megegyezők. Hogyan értelmezendők az Étv. rendelkezései? Kizárt-e, hogy az út szélesítésének nyomvonalát a jelenlegi meglévő út másik oldalán jelöljék ki, így megszűnjön a közút és a vasút közé ékelődött lakóterület? (A miniszteri választ lásd alább.)

A vizsgálat megállapításai
A panaszos 1999-ben vásárolta a 450 m2-es „kivett tanya” megnevezésű ingatlant. A felépítmény közelebbről meg nem határozható időben, valamikor 1975. előtt épült. Eredeti rendeltetése ismeretlen. A tanya a 47-es főközlekedési út és a Szeged-Hódmezővásárhely vasútvonal között fekszik. Az út és a vasút közötti távolság miatt mindkettő védőterületén belül.
Az ingatlanra való építés szabályait a HÉSZ fogalmazza meg, nem tartalmaz a panaszos ingatlanát érintő egyedi építési korlátozást, a 34. §-a az OTÉK 29. §-ának (3) bekezdésében foglaltakkal egyezően állapítja meg az előírást. Az OTÉK 1998. január 1-jétől hatályos, ez volt a szabály a tanya 1999-ben történt megvásárlása idején és most is ez. (A tanya helyzetét meghatározó legfontosabb szabályokat a könnyebb megértés érdekében az 1. számú mellékletben részletezem. Azok alapján összefoglalóan az állapítható meg, hogy a HÉSZ nem hozott szigorúbb feltételeket a konkrét helyszínre vonatkoztatható országos szabályozásnál.)
A tanya azon a helyen, a 450 m2-es telken akkor sem lenne bővíthető, ha egyáltalán nem lenne HÉSZ, hanem csak az országosan érvényes jogszabályok alapján kellene elbírálni a beépíthetőséget. Mivel nem a HÉSZ előírásaiból, hanem a tanya méretéből és földrajzi elhelyezkedéséből következik az, hogy sem bővíteni, sem újjáépíteni (kivéve az állagmegóvást) nem lehet, az önkormányzat nem tartozik megvenni a tanyát, és e címen kisajátításnak sincs helye. Helytálló tehát ebben a kérdésben mind a polgármester, mind a KH ilyen értelmű álláspontja.
Megállapítható volt az is, hogy a 47-es út szélesítése önmagában szintén nem függ össze a tanyára való építés lehetőségével. Egyrészt azért, mert a meglévő kétszer egysávos út túlsó oldalán épül a további két sáv. Másrészt azért, mert ha nem szélesítenék az utat, akkor sem lehetne az ingatlanra építeni, az a jelenlegi helyzetben is a két vonalas közlekedési létesítmény (az út és a vasút) közötti védőterületen belül van.
Ezért kifejezetten az útépítéssel összefüggő változásokból csak a zajvédő fal elhelyezése érinti a panaszost. Ennek kapcsán első számú jelentősége annak a kérdésnek van, hogy javul vagy romlik-e a helyzete a panaszosnak (és a többi, azonos módon érintett embernek) a fal elhelyezésével. Vizsgálandó volt tehát, hogy szempont volt-e ez az engedélyezés során; volna-e ebből a szempontból jobb megoldás; az egészséges környezet biztosításához milyen intézkedése szükséges, illetve lehetséges?
A KÖVIM szakmai álláspontja erről a következő: „(…) A benyújtott tervek a vasút által sugárzott zaj reflexiójával nem számoltak, azonban az Alsó-Tisza-vidéki Környezet Felügyelőség (továbbiakban: Felügyelőség) engedélyezési eljárása során a következőket vette figyelembe:
- A tervek geometriai adataiból láthatóan a vasút felől sugárzott zajt az épületek tömbje a zajvédő fal irányában részben árnyékolja. Ezt azt jelenti, hogy a vasútvonal tükörforrása, amely a ház déli homlokzatától kb. 33 m-re veendő fel, a zajszinthez csak csekély mértékben (0,1-0,3 dB) járul hozzá.
- A közlekedési zaj megítélésekor a zaj- és rezgésterhelési határértékek megállapításáról szóló 8/2002. (III. 22.) KöM-EüM együttes rendelet 3. számú mellékletére tekintettel az éjszakai időszak az irányadó (mert arra az időszakra vonatkoznak az alacsonyabb értékek). A kérdéses vasútvonalon az éjszakai periódusban (22-06 óra között) 2 személyvonat közlekedik, továbbá a MÁV Hódmezővásárhelyi Igazgatóságának tájékoztatása szerint éjjel nem járnak rendszeresen tehervonatok, így a vasúti forgalom ebben az időszakban – a közúti forgalomhoz képest – jelentéktelennek mondható.
- Tekintettel arra, hogy a zajvédő falat az ingatlanok telekhatárára, az épületek homlokzatának közelébe tervezték, ezért fontos a benapozás és a kilátás biztosítása, ugyanakkor az átláthatóság jelenleg a Felügyelőség ismerete szerint csak hangvisszaverő típusú fallal biztosítható.
Elégséges és megfelelő megoldásnak tekinthető-e a 21/2001. (II. 14.) Korm. rendelet (R.) 13. § (4) bekezdésében előírt a „levegőterhelés hatásait csökkentő vagy kizáró felszíni védőelem”-ként a zajvédő fal építése?
A légszennyezettség mértékét az úttól mérve a kibocsátott légszennyező anyagok mennyiséges (emisszió), a terjedés mértéke (transzmisszió) és a háttérszennyezettség (immisszió) határozza meg.
A levegő védelmével kapcsolatos egyes szabályokról szóló R. 13. § (4) bekezdése szerint: „(…) a környezetvédelmi hatóság határozatban, pótlólagosan a levegőterhelés hatásait csökkentő vagy kizáró felszíni védőelemek (pl. védő növénysáv) alkalmazását írhatja elő.”
Jelen esetben a ház olyan közel van az úthoz, hogy a közlekedés által kibocsátott anyagok jelentős hígulása nem valószínűsíthető, amit még tovább ront az is, hogy az épület az út szintjénél kb. 2 méterrel mélyebben fekszik. Emiatt a „levegőterhelés hatásait csökkentő vagy kizáró felszíni védőelem”-ként zajvédő fel építése nem lehetséges a panaszos háza és az út közötti hely hiánya miatt. Jelenleg nem áll rendelkezésre olyan műszaki eszköz vagy megoldás, amellyel a panaszos házára eső légszennyezettség mérsékelhető lenne.
A rendezési tervben a tanyára elrendelt korlátozások lényegében a R. 13. §-ában foglaltakkal megegyezők. Hogyan értelmezendők ez esetben az Étv. rendelkezései?
„(…) A R. 13. § (3) bekezdésének 2004. március 25-ig hatályos előírása szerint: „új autópálya, autóút esetén az út tengelyétől számított, legalább 50 m-es, az új egyszámjegyű és kétszámjegyű országos közút, valamint új vasútvonal esetében legalább 25 m-es védelmi övezetet kell kialakítani.” A jelenlegi szabályozás ezt a rendelkezést azzal az előírással pontosította, hogy a fenti védőtávolságot „az út mindkét oldala mentén” biztosítani kell.
A vonalas létesítmények vonatkozásában a közúti közlekedésről szóló 1988. évi I. törvény (továbbiakban: Kktv.) 42/A. § (1) bekezdése a) pontja jön figyelembe, amely szerint „a közút kezelőjének hozzájárulása szükséges külterületen a közút tengelyétől számított ötven méteren, autópálya, autóút és főútvonal esetén száz méteren belül építmény elhelyezéséhez, kő, kavics, agyag, homok és egyéb ásványi nyersanyag kitermeléséhez.” A Kktv-ben ez az előírás 1991 óta szerepel, míg a R. 2001. július 1-jén lépett hatályba, ezzel szemben a hódmezővásárhelyi önkormányzat képviselő-testülete 200-ben fogadta el a Hódmezővásárhely Megyei Jogú Város helyi építési szabályzatáról szóló 32/2000. (IX. 22.) Kgy. rendeletet (továbbiakban: HÉSZ).
A HÉSZ által meghatározott korlátozások inkább a Kktv. fent idézett §-án alapulhatnak, hiszen a HÉSZ 30. § (3) bekezdésének utolsó mondata a Kktv. fenti §-ával összhangban kimondja, hogy: „a felsorolt utak beépítésre nem szánt területeken húzódó szakaszai mentén a 45. és 47. sz. utak esetében a burkolat tengelyvonalától mért 100-00 m, a 4415. számú út estében 50-50 m védősáv biztosítandó.”
Az út engedélyezésében érvényesítették-e a R. előírásait?
Az elsőfokú eljárásban a Felügyelőség a 2001. május 15-én megadta a szakhatósági hozzájárulást a 47. számú főút Hódmezővásárhely és az algyői Tisza-híd közötti szakaszának négynyomtávúsítására vonatkozó útépítési engedélyhez. A Csongrád Megyei Közlekedési Felügyelet határozatát 2001. június 15-én adta ki. A Felügyelőség a fenti szakhatósági állásfoglalásában levegőtisztaság-védelmi kikötéseket nem tett, mert az akkor hatályos, a levegő tisztaságának védelméről szóló 21/1986. (VI. 2.) MT rendelet még nem tartalmazott a védelmi övezetre vonatkozó előírásokat.
A későbbiekben az építési engedélyt többször módosították, a beruházó kérelmére indult új eljárás során a beruházást ütemekre bontották. A panaszos ingatlana a III. építési ütemű részben szerepel. A Csongrád Megyei Közlekedési Felügyelet 2003. április 15-én kelt 1889/2003. iktatószámú szakhatósági állásfoglalása, amelyben a környezetvédelmi hatóság az akkor már hatályos R. alapján védelmi övezet kialakítását írta elő. „a módosított 21/2001. (II. 14.) Korm. rendelet 13. §-a értelmében a kétszámjegyű országos közutakra 25 m védelmi övezet kialakítása kötelező. Ezeket igazoló jogerős határozatokat, okmányokat a forgalomba helyezési eljáráshoz mellékelni kell! Az út forgalomba helyezését csak a védelmi övezet földhivatali és rendezési tervbe történt bejegyzését követően lehet megkezdeni! Felhívom szíves figyelmét, hogy az előzőekben részletezett feltételek, hiányosságok nem teljesüléséből származó esetleges anyagi károk a beruházót terhelik.”
Hangsúlyozni kell, hogy a fenti eljárás lefolytatásának időpontjában a R. a védelmi övezetben meglévő létesítmények megszüntetéséről, elbontásáról további használatának korlátozásáról még nem rendelkezett. A R. 6. § (6) bekezdése korábban általánosságban azt mondta ki, hogy: „a védelmi övezetben állandó emberi tartózkodásra szolgáló épület, valamint időszakos vagy átmeneti emberi tartózkodásra szolgáló létesítmény (így különösen oktatási, egészségügyi, üdülési célt szolgáló létesítmény), levegőterhelésre érzékeny, élelmezési célt szolgáló növényi kultúra nem telepíthető.”
Az erre vonatkozó új előírásokat az egyes környezetvédelmi jogszabályok módosításáról szóló 47/2004. (III. 18.) Korm. rendelet (továbbiakban: Korm. rend.) 2004. március 26-tól léptette hatályba.
Ennek nyomán a R. 6. § (5) bekezdés jelenleg hatályos szövege: „a kijelölt védelmi övezetben nem lehet és oda a későbbiekben sem építhető a védelmi övezetre vonatkozó tilalom feloldásáig a lakóépület, üdülőépület, oktatási, egészségügyi, szociális és igazgatási célú épület, kivéve a telepítésre kerülő, illetve a már működő légszennyező források működésével összefüggő építményt.”
Ezt az előírást azonban a fenti engedélyezési eljárás során a Felügyelőség értelemszerűen még nem alkalmazhatta, hiszen a Korm. rend 38. § (1) bekezdése szerint „ez a rendelet a kihirdetését követő 8. napon lép hatályba, rendelkezéseit az első fokon még el nem bírált ügyekben is alkalmazni kell.”
Az egészséges környezet biztosításához kinek, milyen intézkedése szükséges, illetve lehetséges?
A Felügyelőség az eljárása során minden esetben a hatályos jogszabályokat betartva, törvényesen járt el, a környezetvédelmi hatóságnak jelenleg nincs lehetősége arra, hogy az ügyben intézkedést foganatosítson. (…) A hatályos jogszabályi keretek között az ügyben hatósági intézkedés lehetősége nem merült fel, de az ügy – a panaszos, az út beruházója (kezelője) és a hódmezővásárhelyi önkormányzat bevonásával – egy pénzügyi egyezség keretében rövid úton megoldható lenne, így lehetne biztosítani a panaszos alkotmányos jogainak érvényesülését, s mindenki számára elfogadható megoldást találni.”
Nyilvánvalónak tűnik, hogy a tervező, a beruházó, a hatóság, a felkérésemre a közlekedési szempontú vizsgálatot végző GKM egyaránt pozitívumként értékelte, hogy „ (…) a főút burkolatszélesítést a lakóházakkal ellentétes oldalra tervezték (…) a panaszos ingatlana melletti négysávosítás tervei úgy készültek, hogy a vasút és a közút közötti területsávon elhelyezkedő lakóépületek lebontására ne kerüljön sor. A megmaradó épületek védelme érdekében a tervező, a vonatkozó műszaki előírások szerint, zajvédő falat tervezett (…)”
Megállapítottam, hogy a panaszossal szemben lévő oldalon sem a jelenlegi, sem a vasút felé „eltolt” megoldásnál nincs szükség zajvédő falra. Ugyanakkor azon az oldalon  is kisajátításra volt szükség, hogy az újabb két sávot, továbbá a visszamaradó ingatlan-részek megközelítését szolgáló szervizutat meg lehessen építeni. A kisajátított sáv a MÁK közlése szerint 20-24 m. Figyelembe véve, hogy a tanya a közút és a vasút közötti 25- m-es területen helyezkedik el, vélhetően a vasút felőli oldalon való útszélesítés egyszer s mindenkorra megoldotta volna a kétszeres védőtávolságon belüli lakóterület felszámolását. A földterület kisajátítása gyakorlatilag egyforma összeg az út egyik oldalán, mint a másikon, az épületeket pedig a zajvédő fal árából mégiscsak kiváltották.
A MÁK arról értesített, hogy a panaszos és társai, valamint a MÁK között létrejött az adásvételi szerződés. A zajvédő fal áráért a védendő épületeket vette meg a MÁK. Ezzel az adott jogi feltételek között elérhető legjobb megoldás született, így a panaszos konkrét ügyében intézkedést nem kezdeményezek. Annál inkább nem, mivel vizsgálatom alapján megállapítottam, hogy a panaszos tarthatatlan helyzete alapvetően nem a hatóságok intézkedésének vagy mulasztásának tudható be, hanem a tanya több évtizeddel ezelőtt kialakult adottságainak. Tény az is, hogy a panaszos és családja 1999-ben a tanya helyzetének ismeretében (az a vasút és közút közötti 25 m-es sávban van) vásárolta meg az ingatlant.
Azonban azt is meg kellett állapítanom, hogy a különböző eljáró hatóságok és szakhatóságok az út nyomvonalának kijelölésekor, ennek a HÉSZ-be való átvételekor nem jártak el körültekintően. Az, hogy a közlekedési létesítmények védőövezetében lévő, az emberi tartózkodásra alkalmatlan lakóépületek lebontására ne kerüljön sor, nem az erénye, hanem súlyos hibája az útkorszerűsítés nyomvonal-kijelölésének és engedélyezésének. Ha gyakorlatilag azonos költségvetési ráfordítással felszámolható egy olyan helyzet, amelynek a létrehozása ma már kifejezetten tilos, továbbá súlyos környezeti károktól mentesíthetők az ott élők, akkor ezt a megoldást kell választani, nem mást, feltéve, ha természetbeni, műszaki okok ezt ki nem zárják.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 25. §-a alapján kezdeményezem ezért, hogy a gazdasági és közlekedési miniszter és a környezetvédelmi és vízügyi miniszter tekintse át a vonatkozó jogszabályokat, és szükség szerinti módosításukkal biztosítsák a hasonló helyzetek olyan megoldását, amelyben közel egyenértékű műszaki-pénzügyi feltételek esetén a nyomvonal kijelölésnél, új út építésénél vagy meglévő korszerűsítésénél az érintett állampolgárok létfeltételeinek javítása, a környezeti károkkal fenyegetettek számának csökkentése elsődleges szempont.
Kérem, hogy kezdeményezésemmel kapcsolatos állásfoglalásukról, illetve intézkedéseikről 60 napon belül tájékoztassanak.

Budapest, 2005. június 2.

Lenkovics Barnabás sk.