Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának
Jelentése
az OBH 3566/2004. számú ügyben

Előadó: dr. Tasi Katalin

A vizsgálat megindulása
A Panaszos a Fővárosi és Pest Megyei Nyugdíjbiztosítási Igazgatóságnál kezdeményezett, az 1944. március és 1945. január között Magyarországon felállított gettókban történt foglalkoztatása miatt adható szolgálati idő elismerése tárgyában indult eljárásnak az elhúzódásáról számolt be, és kérte az országgyűlési biztos vizsgálatát.
A panasz alapján az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 16. és 17. §-ainak értelmében vizsgálatot indítottam, mert felmerült a jogállamiság elvéből származtatható jogbiztonság hoz fűződő jog sérelmének gyanúja.
Hivatkozással az Obtv. 18. §. (3) bekezdésére saját hatáskörében lefolytatott vizsgálatra kértem fel a panasszal érintett szerv felettes szervének, az Országos Nyugdíjbiztosítási Igazgatóságnak főigazgatóját (a továbbiakban: főigazgató). A jelentésemben foglaltak alapját az e vizsgálat eredményeiről számot adó levélben írtak képezik.

Érintett alkotmányos jogok 
1949. évi XX. törvény A Magyar Köztársaság Alkotmánya
2. § A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam. (A jogállamiságból fakadó jogbiztonsághoz való jog az alapja a panaszos azon jogának, hogy ügyében a közigazgatási szervek tisztességesen, az elintézési határidőket betartva és a jogszabályokat helyesen értelmezve járjanak el.) 

A megállapított tényállás 
A főigazgatói vizsgálat megállapításai, valamint a rendelkezésemre bocsátott iratok alapján a következőket tártam fel:
Németországban, egy 2002-ben elfogadott jogszabály utat nyitott arra, hogy a második világháború során a német fennhatóság alatt létesített gettókban töltött időt meghatározott feltételek fennállása esetén nyugdíjra jogosító időként ismerjék el. Az e jogszabály alapján benyújtott igények elbírálása magával vonja az egyes külföldi államok együttműködésének szükségszerűségét. A magyar kérelmezők esetében a német szerv minden esetben adatszolgáltatásra kéri fel a Fővárosi és Pest Megyei Nyugdíjbiztosítási Igazgatóságot arra nézve, hogy a gettóba kényszerítés idejét a magyarországi nyugdíj megállapításakor szolgálati időként ismerték-e el vagy sem. Az Igazgatóság a hozzá 2003. szeptember 11-én érkezett megkeresésre válaszát 2004. június 7-én, közel kilenc hónapos hallgatást követően küldte meg a német szerv részére. 

A vizsgálat megállapításai
A főigazgatói vizsgálat megkísérelte feltárni a fenti késedelem lehetséges okait, amelyek együttes bekövetkezte vezetett a kilenc hónapos hallgatásra. Ezen okok egyike, hogy a német szervektől egyidejűleg nagy számú panasz érkezett, illetve, hogy a kérdéses ügyekben a nyugdíjazásokra 1985. előtt került sor, így az ezekkel kapcsolatos iratok egy részét korábban selejtezték. Ezért külön terhet rótt az igazgatóságra annak visszakövetése, hogy a gettóban töltött időt annak idején szolgálati időként vették-e figyelembe vagy sem. További késedelmi ok volt az Igazgatóság szervezeti egységeinek – Panaszos ügyével egy időszakban – történő költöztetése is.
A fentiekből következően – és kiemelve azt, hogy az eljárási határidők megtartása alapvető jelentőségű a jogbiztonság érvényesülése szempontjából, - megállapítom, hogy az Igazgatóság, a kifogásolt eljárásával a jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonsághoz való alkotmányos alapjoggal összefüggésben  visszásságot okozott.
Tekintettel arra, hogy a főigazgató felhívta az Igazgatóság vezetőjét, hogy a hasonló esetek megelőzése érdekében tegye meg a szükséges intézkedéseket, valamint hogy Panaszos esetében a késedelem már nem orvosolható az országgyűlési biztos rendelkezésére álló eszközökkel, kezdeményezéssel nem élek.

Budapest. 2004. július 20.

Lenkovics Barnabás sk.