Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének
Jelentése
az OBH 3163/2004. sz. ügyben

Előadó: dr. Győrffy Zsuzsanna
Az eljárás megindulása
A panaszos az Országgyűlési Biztosok Hivatala Panaszirodáján szóban előadta, hogy feleségétől 1999 novemberében közös megegyezéssel elvált, gyermeküket a bíróság az édesanyánál helyezte el, aki nem biztosítja részére a bíróság által jóváhagyott egyezségük szerinti kapcsolattartási jogot.
A panaszos először 2000 júniusában kérte az akkor illetékes, Budapest-Zugló Polgármesteri Hivatal Gyámhivatalát az egyezségben foglaltak végrehajtására.
A gyermek anyja indítványozta a zuglói gyámhivatal kizárását az ügyintézésből. Budapest Főváros Közigazgatási Hivatal Gyámhivatala (a továbbiakban: fővárosi gyámhivatal) 06-1882/2003. számú, július 23-án kelt határozatával az eljárás lefolytatására Pesterzsébet Önkormányzatának Gyámhivatalát jelölte ki. 
A panaszos sérelmezte, hogy a gyámhivatalok nem a vonatkozó jogszabályoknak megfelelően jártak el a kapcsolattartás végrehajtása érdekében.
A beadványban foglaltakkal kapcsolatban alkotmányos jogok sérelmének gyanúja merült fel, ezért az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (Obtv.) 16. § (2) bekezdése alapján vizsgálatot indítottam. Az eljárásra illetékes Pesterzsébet Önkormányzata Gyámhivatalának vezetőjétől tájékoztatást és az ügyben rendelkezésére álló dokumentumok másolatának rendelkezésemre bocsátását kértem.
Tekintettel arra, hogy az Obtv. 17. § (4) bekezdése szerint az országgyűlési biztoshoz a jogerős határozat közlésétől számított egy éven belül lehet fordulni, vizsgálatomat a szóbeli panasz felvételét – 2004. május 17. – megelőző egy év hatósági eljárásaira terjesztettem ki.

A megállapított tényállás
A Pesti Központi Kerületi Bíróság 24. P. 103609/1999/3. számú végzésével jóváhagyta a szülőknek az apai kapcsolattartásra vonatkozó egyezségét. Az egyezség szerint a panaszos minden páratlan hétvégén péntek 17 órától vasárnap 17 óráig magával viheti a gyermeket. A szülők naptári évenként 4 hét időszaki kapcsolattartásban állapodtak meg. Az egyezség szerinti kapcsolattartást az anya kezdettől fogva meghiúsította. A szülők a Kapcsolat Alapítvány segítségével sem tudták betartani egyezségüket.
A zuglói gyámhivatal 2003. május 5-én kelt levelében figyelmeztette az anyát az egyezségben foglaltak betartására. Az ügyintéző kérte az anyát, hogy a kapcsolattartások elmaradásának okát igazolja, figyelmeztette, hogy annak elmaradása esetén 100.000 forintig terjedő pénzbírsággal sújtható. 
A panaszos volt felesége 2003 májusában a Pesti Központi Kerületi Bírósághoz (PKKB), benyújtott keresetében az apa kapcsolattartási jogának korlátozását kérte. A PKKB az anya keresetét – hatásköre hiányában – idézés kibocsátása nélkül elutasította. A végzést az anya megfellebbezte. A másodfokon eljáró Fővárosi Bíróság megállapította, hogy a kapcsolattartás újraszabályozására irányuló keresetet a PKKB-nak – hatásköre hiányában - át kellett volna tennie a kapcsolattartás szabályozására illetékes gyámhivatalhoz. A keresetlevél áttételéről az anya fellebbezése nyomán eljáró másodfokú bíróság 2003. augusztus 1-jén kelt végzésében döntött. A bírói végzést a zuglói gyámhivatalnál szeptember 17-én iktatták, ahonnan szeptember 19-én azt áttették az ügyben illetékessé vált pesterzsébeti gyámhivatalhoz.
A panaszost és a gyermek anyját a zuglói gyámhivatal 2003. június 2-ára idézte. Az akkor felvett jegyzőkönyv szerint az anya nem akarta sem a folyamatos, sem a nyári időszakos kapcsolattartásra elengedni a gyermeket. A panaszos ragaszkodott az egyezségben foglaltak betartásához. Megállapodás a szülők között nem született.
Júniusban az anya – jogi képviselője útján – kérte a zuglói gyámhivatal kizárását. 
A panaszos június 30-án felvett jegyzőkönyvben ismét jelezte, hogy volt felesége nem engedi a gyermeket hozzá, kérte a gyámügyi iratok alapján a kapcsolattartás újraszabályozását, az új  szabályozásig pedig az egyezség szerinti kapcsolattartás végrehajtását. 
A fővárosi gyámhivatal 06-1882/2003. számú, július 23-án kelt határozatával az ügy intézésére Pesterzsébet Önkormányzatának Gyámhivatalát jelölte ki. Az iratanyagot a zuglói gyámhivatal július végén megküldte az eljárás lefolytatására kijelölt gyámhivatalnak.
Augusztus 11-én a panaszos megjelent a pesterzsébeti gyámhivatalnál és kérte a gyermekével való kapcsolattartásra vonatkozó egyezség végrehajtását. 
Augusztus 21-én az ügyintéző a Kapcsolat Alapítványtól összegző pszichológiai véleményt kért az apai kapcsolattartásról. Az alapítvány megküldte a kapcsolatügyeleti feljegyzést. Az alapítvány mediátora azt is közölte a gyámhivatallal, hogy a családdal május 27-e óta nincs kapcsolatuk.
Augusztus 21-én az ügyintéző levélben kérte az anya ügyvédjét, hogy az anya segítse elő az apai kapcsolattartást. Az ügyvéd válaszában közölte: „a gyermek érdekeit figyelembe véve az Édesanyával minden lépést egyeztettem, hogy a gyermek az apával való kapcsolattartástól ne legyen elzárva. Az anyának eddig sem a kapcsolattartás intézménye ellen volt kifogása, hanem a gyermek személyét is érintő bánásmóddal szemben.” Az ügyvéd arról is tájékoztatta a gyámhivatalt, hogy tudomása szerint a másodfokú bíróság még nem bírálta el az anya kapcsolattartás újraszabályozása tárgyában benyújtott fellebbezését.
Egy szeptember 11-én kelt feljegyzés szerint a panaszos tájékoztatta az ügyintézőt arról, hogy csak rövid időre és csak az utcán tud gyermekével találkozni. 
A pesterzsébeti gyámhivatal az anyát – jogi képviselője útján – szeptember 29-ére, vagy október 3-ára idézte, egyúttal tájékoztatta arról, hogy ha az anya nem hajlandó a panaszos számára a kapcsolattartást biztosítani, élni fog a jogszabályban biztosított szankciókkal. Az anya az idézésre megjelent. Azt indítványozta, hogy először az apa az ő társaságában, a játszótéren találkozzon a gyermekkel és csak később növeljék a találkozások időtartamát. Az anya indítványáról az ügyintéző írásban tájékoztatta a panaszost.
A panaszos október 15-én jegyzőkönyvbe foglalva úgy nyilatkozott, hogy a játszótéren találkozott a gyermekkel. Ezt nem tartotta jónak, hiszen két év óta csak nagyon rövid időre, iskola előtt, játszótéren tud fiával találkozni. Kompromisszumos megoldásként azt javasolta, hogy reggeltől délutánig – az anya felügyelete nélkül – lehessen gyermekével.
Az anya október 22-én gyermekével együtt megjelent a pesterzsébeti gyámhivatalnál. A kisfiú az anya jelenlétében úgy nyilatkozott, hogy nem akar az édesapjával találkozni. Az anya – az ügyintéző útján – továbbra is türelmet kért az apától. Az ügyintéző tájékoztatta az anyát, hogy a kapcsolattartás meghiúsítása miatt pénzbírsággal sújtható.
Az anya október 25-én kapcsolattartási célból levitte a gyermeket a játszótérre. Az apa a játszótéren nem kereste a gyermekét, erről az anya írásban tájékoztatta a pesterzsébeti gyámhivatalt. Az ügyintéző írásban kérte az apát, hogy a gyermek érdekében vegye fel a kapcsolatot volt feleségével.
Október 30-án az ügyintéző levélben értesítette az anyát arról, hogy a panaszos együttműködő, de – a fokozatosság elvét is szem előtt tartva – november 8-án 9 órától 18 óráig szeretné magával vinni a kisfiút. Az ügyintéző kérte az anyát a gyermek felkészítésére, egyúttal ismételten figyelmeztette, hogy a kapcsolattartás meghiúsítása esetén pénzbírsággal fogja sújtani.
November 8-án az apa elvitte kapcsolattartásra a gyermeket.
December 8-án az ügyintéző írásban tájékoztatta az anyát arról, hogy az apa a jövőben az egyezségük szerint szeretne a gyermekével kapcsolatot tartani, azaz szeretné, ha a fia az egész hétvégét vele töltené. Az ügyintéző felszólította az anyát, hogy a gyermeket érzelmileg és fizikailag készítse fel a kapcsolattartásra. Mindkét szülőt kérte, vegyék fel a kapcsolatot egymással.
Az anya december 10-én a pesterzsébeti gyámhivatalhoz intézett levelében aggályosnak tartotta, hogy a kisfiú – akarata ellenére – az édesapjánál aludjon.
December 18-án az anya kérte a kapcsolattartás korlátozását, indítványozta az apa pszichiátriai vizsgálatának elrendelését. Kérelme 2004. január 14-én érkezett a XX. kerületi gyámhivatalhoz.
Az anya december 22-én a fővárosi gyámhivataltól kérte a pesterzsébeti gyámhivatal ügyintézésből való kizárását. Kérelmét a másodfokú hatóság elutasította.
A panaszos 2004. január 5-én jegyzőkönyvbe mondta, hogy az anya december 20-a óta nem engedi el vele a kisfiút, így kapcsolattartási jogával sem karácsonykor, sem a téli szünetben nem tudott élni. Az apa kérte az anya bírságolását, és az egyezségben foglaltak végrehajtását. Az apa kérelmét január 19-én, 28-án, február 2-án, április 12-én, 23-án, május 7-én megismételte. Időközben a panaszos a fővárosi gyámhivatal segítségét kérte. A fővárosi gyámhivatal vezetője február 7-én kelt válaszlevelében tájékoztatta a panaszost az első fokon eljáró gyámhivatalnak szóló utasításáról. A fővárosi gyámhivatal kötelezte a gyámhivatalt arra, hogy az iratok áttanulmányozása után az anya kapcsolattartás újraszabályozására irányuló kérelmét a törvényes határidőn belül vizsgálja meg és hozzon döntést, a határozat meghozataláig pedig a bíróság által jóváhagyott egyezség szerinti kapcsolattartás végrehajtásában működjön közre. Felügyeleti intézkedésével kérte azt is, hogy az apai kapcsolattartás végrehajtása, illetőleg újraszabályozása tárgyában indult eljárásokat különítse el. A felügyeleti intézkedésnek a gyámhivatal csak a fővárosi gyámhivatal vezetőjének ismételt felszólítására, 2004 júniusában tett eleget.
Az anya 2004. február 6-án idézésre megjelent a pesterzsébeti gyámhivatalnál. Jegyzőkönyvbe mondta, hogy a gyermek nem akar az apjával elmenni, ismét kérte a kapcsolattartás korlátozását, az apa pszichológiai vizsgálatát. 
A pesterzsébeti gyámhivatal Gy-153/9/2004. számú, február 19-én kelt határozatával az elmaradt kapcsolattartások miatt az anyát 15.000 forint pénzbírsággal sújtotta. A határozatot az anya megfellebbezte. A gyámhivatal – tekintettel arra, hogy a pénzbírság kiszabása előtt a gyermeket gondozó szülőt határozatban kellett volna figyelmeztetnie az egyezségben foglaltak betartására – határozatát Gy-153/17/2004. számon, március 23-án visszavonta, az anyát figyelmeztette. A határozatot az apa fellebbezése nyomán a fővárosi gyámhivatal megváltoztatta. Az anyát három elmaradt kapcsolattartás miatt figyelmeztette, további négy elmaradt kapcsolattartás miatt 20.000 forint pénzbírsággal sújtotta. A panaszos a fellebbezésében sérelmezte, hogy az első fokon eljáró hatóság az apai kapcsolattartás újraszabályozása tárgyában még nem hozott határozatot. A fővárosi gyámhivatal vezetője  2004. június 1-jén utasította a hivatalvezetőt, hogy nyolc napon belül hozzon érdemi döntést a kapcsolattartás újraszabályozásáról.
Március 9-én az első fokon eljáró hatóság igazságügyi pszichológus szakértőt rendelt ki a gyermek és a szülők vizsgálatára. A panaszos a vizsgálaton nem jelent meg. Május 17-én megérkezett a pesterzsébeti gyámhivatalhoz a pszichológus szakértő véleménye. Az anya és a gyermek vizsgálata alapján a pszichológus hétvégenként 1-1 nap rendszeres apai kapcsolattartást javasolt, rendkívüli kapcsolattartást azonban nem javasolt. 
A pesterzsébeti gyámhivatal Gy-153/25/2004. számú, június 8-án kelt határozatával az anya apai kapcsolattartás korlátozására irányuló kérelmét elutasította és az 1999-ben kötött egyezség szerinti kapcsolattartás biztosítását támogatta.
Június 28-án a pesterzsébeti gyámhivatal Gy-153/28/2004. számú határozatával az áprilisban elmaradt kapcsolattartások miatt az anyát 32.000 forint pénzbírsággal sújtotta.

Az ügy jogszabályi háttere
A Magyar Köztársaság Alkotmánya
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
15. § A Magyar Köztársaság védi a házasság és a család intézményét.
57. § (5) A Magyar Köztársaságban a törvényben meghatározottak szerint mindenki jogorvoslattal élhet az olyan bírósági, közigazgatási és más hatósági döntés ellen, amely a jogát vagy jogos érdekét sérti.

1952. évi IV. törvény a házasságról, a családról és a gyámságról (Csjt.)
92. § (1) A gyermeknek joga, hogy különélő szülőjével személyes és közvetlen kapcsolatot tartson fenn. A gyermekétől különélő szülő joga és kötelessége, hogy gyermekével kapcsolatot tartson fenn, vele rendszeresen érintkezzen (a kapcsolattartás joga). A gyermeket nevelő szülő vagy más személy köteles a zavartalan kapcsolattartást biztosítani. (2) A szülőnek joga van gyermekével kapcsolatot tartani akkor is, ha szülői felügyeleti joga szünetel. (4) A kapcsolattartásról - a szülők megegyezésének hiányában, illetőleg a szülők és a gyám közötti vita esetében - a gyámhatóság dönt. Ha házassági vagy gyermekelhelyezési per van folyamatban, a szülők megegyezésének hiányában a kapcsolattartásról a bíróság dönt. A gyámhatóság, illetőleg a házassági vagy gyermekelhelyezési perben a bíróság a felróható magatartást tanúsító szülő kapcsolattartási jogát a gyermek érdekében korlátozhatja vagy megvonhatja, illetőleg e jog gyakorlásának szünetelését rendelheti el. (5) Ha a kapcsolattartás kérdésében a bíróság döntött, ennek megváltoztatását a határozat jogerőre emelkedésétől számított két éven belül csak a bíróságnál lehet kérni. (6) A kapcsolattartásra vonatkozó bírósági határozat végrehajtásáról a gyámhatóság gondoskodik.

1997. évi XXXI. törvény a gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról
11. § (2) A gyermek alkotmányos jogainak védelmét az állampolgári jogok országgyűlési biztosa (a továbbiakban: biztos) a maga sajátos eszközeivel segíti, és ennek során a) a biztos feladata, hogy a gyermek alkotmányos jogait érintő - tudomására jutott - visszaéléseket kivizsgálja, és orvoslásuk érdekében általános vagy egyedi intézkedéseket kezdeményezzen, b) a biztos az a) pontban megnevezett intézkedéseiről évente beszámol az Országgyűlésnek.

149/1997. (IX. 10.) Korm. rendelet a gyámhatóságokról, valamint a gyámügyi eljárásról (Gyer.)
27. § (1) A kapcsolattartás célja, hogy a) a gyermek és a szülő, valamint a más kapcsolattartásra jogosult közeli hozzátartozó közötti családi kapcsolatot fenntartsa, továbbá b) az arra jogosult szülő a gyermek nevelését, fejlődését folyamatosan figyelemmel kísérje, tőle telhetően elősegítse. (2) A kapcsolattartási jog formái: folyamatos és időszakos kapcsolattartás a gyermek elvitelének jogával és visszaadásának kötelezettségével, továbbá a gyermek tartózkodási helyén történő meglátogatása, levelezés, telefonkapcsolat, ajándékozás, csomagküldés. 
28. § (1) A gyermekkel való kapcsolattartásra mind a szülő, mind a nagyszülő, mind a nagykorú testvér, továbbá - ha a szülő és a nagyszülő nem él, illetőleg a kapcsolattartásban tartósan akadályozva van, vagy kapcsolattartási jogát önhibájából nem gyakorolja - a gyermek szülőjének testvére, valamint szülőjének házastársa is jogosult. 
29. § (1) A gyámhivatal vita esetében a kapcsolattartást bármelyik fél kérelmére szabályozza, kivéve, ha a szülő és a gyermek kapcsolattartásának megállapítása a bíróság hatáskörébe tartozik. (2) Különélő szülők kapcsolattartás iránti kérelmének elbírálása előtt tisztázni kell, hogy a gyermek melyiküknél van elhelyezve [Csjt. 72. § (2) bek.].
30. § (1) A gyámhivatal, illetőleg a bíróság a kapcsolattartást elsősorban egyezség létrehozásával - tárgyalás megtartásával - rendezi. Ennek során a szülő és más kapcsolattartásra jogosult a folyamatos és az időszakos kapcsolattartás gyakoriságáról és időtartamáról, a gyermek átadásának és visszaadásának helyéről, idejéről és módjáról, a kapcsolattartás elmaradására vonatkozó értesítési kötelezettségről, az elmaradt kapcsolattartás pótlásáról, valamint - szükség szerint - egyéb formáiról megegyezhetnek. (3) A gyámhivatalnak és a bíróságnak az egyezség létrehozása során törekednie kell a szülők és a 14. életévét betöltött gyermek közötti megegyezésre is. (4) Az egyezséget a gyámhivatal, illetőleg a bíróság jóváhagyja, ha az megfelel a gyermek érdekének és a kapcsolattartás céljának. Az egyezség jóváhagyásával egyidejűleg a feleket tájékoztatni kell a 31-33. §-okban meghatározott jogkövetkezményekről. (5) Egyezség hiányában a gyámhivatal, illetőleg a bíróság - a kapcsolattartás céljának megfelelően - a szülő és más kapcsolattartásra jogosult méltányos érdekére, körülményeire és a gyermek korára, egészségi állapotára, tanulmányi előmenetelére tekintettel a gyermek érdekében dönt. (7) A gyámhivatal, illetve a bíróság a kapcsolattartás helyszíneként - amennyiben a gyermekjóléti szolgálat működtet kapcsolattartási ügyeletet - a gyermekjóléti szolgálat vagy a gyermekjóléti központ helyiségét is megjelölheti és egyben kötelezheti a gondozó szülőt a gyermek ezen a helyen történő átadására, illetve a kapcsolattartásra jogosult személyt a gyermeknek e helyen történő átvételére. 
31. § (1) A gyámhivatal, illetőleg a bíróság a kapcsolattartás szabályozására irányuló kérelmet elutasítja, ha a jogosult a gyermek testi, értelmi, érzelmi és erkölcsi fejlődését súlyosan veszélyeztette, illetőleg a szülő szülői kötelességeit saját hibájából tartósan nem teljesítette, illetve elhanyagolta, és magatartásán nem változtatott. (2) A gyámhivatal, illetőleg a bíróság a már megállapított kapcsolattartási jogot a gyermek érdekében - kérelemre - korlátozza, ha a jogosított a jogával a gyermek vagy a gyermeket nevelő személy sérelmére visszaél. Visszaélésnek minősül az is, ha a jogosult nem a szabályozásnak megfelelően él kapcsolattartási jogával, illetve ha ezen kötelezettségének önhibájából 6 hónapig nem tesz eleget. (3) A kapcsolattartási jog korlátozása során a gyámhivatal vagy a bíróság a már megállapított kapcsolattartás formájának vagy gyakoriságának, továbbá időtartamának megváltoztatásáról dönthet. (4) A gyámhivatal, illetőleg a bíróság - kérelemre - meghatározott időre a kapcsolattartási jog szüneteltetését rendeli el, ha a jogosított a jogával a gyermek vagy a gyermeket nevelő személy sérelmére súlyosan visszaél. A szünetelés leghosszabb időtartama 6 hónap, különösen súlyos visszaélés esetén 1 év. (5) A gyámhivatal, illetőleg a bíróság a határozatában megállapított kapcsolattartási jogot - kérelemre - megvonja, ha a jogosított a jogával a gyermek vagy a gyermeket nevelő személy sérelmére súlyosan visszaél, és e magatartásával a gyermek nevelését és fejlődését súlyosan veszélyeztette. 
33. § (1) A gyermek fejlődését veszélyezteti, ha a szülő vagy más kapcsolattartásra jogosult a gyermeket a szülő vagy a gyermeket gondozó más személy ellen neveli, illetve a kapcsolattartásra vonatkozó jogerős határozatnak szándékosan és ismételten nem tesz eleget. (2) Ha a gyermeket nevelő szülő vagy más személy a kapcsolattartást szabályozó határozatnak önhibájából nem tesz eleget, a gyámhivatal határozatban figyelmezteti magatartásának következményeire. A határozat tartalmazza a gyermeket nevelő szülő vagy más személy felhívását a jogellenes magatartás megszüntetésére, illetve a jogellenes magatartás fenntartásának jogkövetkezményeire. (3) A (2) bekezdésben foglaltak eredménytelensége esetén, feltéve, hogy a figyelmeztetés kézhezvételétől számítva még nem telt el 1 év, a gyámhivatal az Áe. végrehajtásra vonatkozó szabályait az e rendeletben foglalt eltéréssel alkalmazza. (4) A gyámhivatal által kiszabott végrehajtási bírság behajtására az Áe. 79. §-ában foglaltakat kell alkalmazni azzal az eltéréssel, hogy a gyámhivatal által kiszabott végrehajtási bírság adók módjára történő behajtásáról a kötelezett lakóhelye szerinti, adóügyi hatáskörben eljáró jegyző gondoskodik, aki ennek megtörténtéről értesíti az illetékes gyámhivatalt. (5) A gyámhivatal a gyermekjóléti szolgálat kapcsolatügyeletének közreműködését, a védelembe vétel elrendelését vagy a gyermekvédelmi közvetítői (mediációs) eljárás igénybevételét kezdeményezheti, ha a kapcsolattartás gyakorlása konfliktusokkal jár, folyamatosan akadályokba ütközik, illetve a szülők között kommunikációs zavarok állnak fenn. (6) Ha a gyermeket nevelő szülő vagy más személy a gyermeket bizonyíthatóan folyamatosan a jogosult ellen neveli és a kapcsolattartásra vonatkozó határozatnak a végrehajtási intézkedések ellenére sem tesz eleget, a bíróságnál a gyermek elhelyezésének megváltoztatása iránti per indításának van helye. (7) Ha a gyermeket nevelő szülő vagy más személy a kapcsolattartást szabályozó jogerős határozatnak önhibájából nem tesz eleget, a gyámhivatal őt a jogosultnak a kapcsolattartás meghiúsítása folytán keletkezett igazolt költségei (pl. utazási költség) viselésére kötelezi.

1957. évi IV. törvény az államigazgatási eljárás általános szabályairól (Áe.) (hatályos: 2004. 04. 30.)
15. § (1) Az érdemi határozatot a kérelem előterjesztésétől, illetőleg az eljárás hivatalból történt megindításától számított harminc napon belül kell meghozni. Ennél rövidebb határidőt bármely jogszabály, hosszabbat pedig csak törvény, törvényerejű rendelet vagy kormányrendelet állapíthat meg. (5) Az eljáró közigazgatási szerv vezetője a határidőt indokolt esetben egy ízben legfeljebb harminc nappal meghosszabbíthatja. Erről - kérelemre indult eljárás esetén - az ügyfelet értesíteni kell.

1952. évi III. törvény a polgári perrendtartásról (Pp.)
129. § (1) Ha a keresetlevélből vagy mellékleteiből az tűnik ki, hogy az ügy más bíróság vagy más hatóság hatáskörébe tartozik, vagy a perre más bíróság illetékes, és ez a bíróság (hatóság) az iratokból megállapítható, az elnök elrendeli a keresetlevélnek ehhez a bírósághoz (hatósághoz) való áttételét. Az áttételt elrendelő végzést kézbesíteni kell a feleknek és az alperes példányához csatolni kell a keresetlevél másolatát. A bíróság az áttételt elrendelő végzését maga is megváltoztathatja. A keresetlevelet az áttételt elrendelő végzés jogerőre emelkedése előtt nem lehet az új bírósághoz (hatósághoz) továbbítani.
130. § (1) A bíróság a keresetlevelet idézés kibocsátása nélkül [125. § (1) bek.] elutasítja, ha megállapítható, hogy b) a felperes követelésének érvényesítése más bíróság vagy más hatóság hatáskörébe tartozik, vagy a perre más bíróság illetékes, de a 129. § rendelkezése a szükséges adatok hiányában nem alkalmazható;

A vizsgálat megállapításai
A rendelkezésemre bocsátott iratok szerint a panaszos és volt felesége válásuk után közös gyermekük érdekében sem tudtak együttműködni. A bírói végzésben foglalt, kapcsolattartásra vonatkozó egyezségüket a szülők még a Kapcsolat Alapítvány segítségével és a gyámhivatal által alkalmazott szankciókkal sem tartották be.
A zuglói gyámhivatal 2003 májusában az anyát levélben figyelmeztette az egyezségben foglaltak betartására, vagyis figyelmen kívül hagyták a Gyer. azon előírását miszerint a figyelmeztetést határozatba kell foglalni.
Megállapítottam, hogy a határozati forma mellőzése a jogorvoslati joggal összefüggésben visszásságot okozott.
Az anya 2003 májusában a PKKB-n az apai kapcsolattartás korlátozását, júniusban pedig a fővárosi gyámhivataltól az első fokú gyámhivatal kizárását kérte. A panaszos 2003. június 30-án a kapcsolattartás újraszabályozását, illetőleg a jogerős egyezség végrehajtását kérte a zuglói gyámhivataltól. A zuglói gyámhivatalt a felettes szerv 2003. július 23-án zárta ki az ügyintézésből. Eddig az időpontig a panaszos kérelmével kapcsolatban a zuglói gyámhivatal semmilyen eljárási cselekményt nem végzett.
Megállapítottam, hogy a zuglói gyámhivatal azzal, hogy közel két hónapig nem járt el az ügyben, vagyis indokolatlanul késlekedett és a határidő hosszabbításáról sem gondoskodott megsértette a jogállamiság elvéből eredő jogbiztonság, ezen belül a tisztességes eljáráshoz fűződő jog követelményét.
Az iratanyagot a pesterzsébeti gyámhivatalhoz 2003. július végén megkapta a zuglói társhatóságtól. Mivel a panaszos a június 30-án a zuglói gyámhivatalnál felvett jegyzőkönyvbe foglalt kérelmét nem vonta vissza, a kapcsolattartás újraszabályozásáról, illetőleg a jogerős egyezség végrehajtásáról a pesterzsébeti gyámhivatalnak az iratok kézhezvétele után 30 napon belül döntenie kellett volna.
A pesterzsébeti gyámhivatal a kapcsolattartás végrehajtása érdekében végzett ugyan eljárási cselekményeket (az anya idézése, meghallgatása, vélemény kérése a Kapcsolat Alapítványtól, közvetítés a szülők között, az anya figyelmeztetése, bírságolása), de a kapcsolattartás újraszabályozására és a végrehajtásra vonatkozó kérelmeket csak a fővárosi gyámhivatal utasítására, az eljárás megindulása után közel egy év múlva különítette el. Az anya figyelmeztetése és bírsággal sújtása is csak az eljárás megindulása után több hónap múlva történt meg.
Megállapítottam, hogy a pesterzsébeti gyámhivatal indokolatlanul elhúzódó eljárásával a jogállamiságból eredő jogbiztonsággal, továbbá a családhoz való joggal összefüggésben visszásságot okozott.
A vizsgálatom során feltárt jogsértések és az alkotmányos joggal összefüggő visszásságok elkerülése érdekében az Obtv. 21. § (1) bekezdésben kapott felhatalmazásom alapján Budapest-Zugló, továbbá Pesterzsébet Polgármesteri Hivatal Gyámhivatalának vezetőjénél kezdeményezem, hogy a jövőben követeljék meg az ügyintézőktől az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló 1957. évi IV. törvényben előírt határidők, továbbá a vonatkozó jogszabályokban (Gyer.) foglaltak betartását.
Az Obtv. 20. § (1) bekezdése alapján Budapest Főváros Közigazgatási Hivatal Gyámhivatalának vezetőjének ajánlom, hogy a kerületi gyámhivatalok tevékenységének szakmai ellenőrzése során fordítson fokozott figyelmet a kapcsolattartások szabályozására, illetve végrehajtása tárgyában indult eljárásokra.
A rendelkezésemre bocsátott iratok tanulmányozása során azt is megállapítottam, hogy a szülők az apai kapcsolattartás során keletkezett konfliktusuk rendezése érdekében minden jogi eszközt, továbbá a Kapcsolat Alapítvány közvetítői munkáját is igénybe vették. Sajnálatos, hogy eközben egyikük sem érzékelte, hogy a hatósági kényszer és a közvetítői tevékenység igénybevétele csak akkor viszi előbbre ügyüket, ha egymással – éppen közös gyermekük egészséges fejlődése érdekében – együttműködnek. A gyermekvédelmi törvény szerint a mindenkori országgyűlési biztos feladata, hogy a gyermekek alkotmányos jogait érintő visszaéléseket kivizsgálja, orvoslásuk érdekében intézkedéseket kezdeményezzen. Az Obtv. előírásai az országgyűlési biztosnak csak arra nyújtanak lehetőséget, hogy a gyermeknek ezt a védelmet a hatóságokkal, illetőleg az államigazgatási jogkörben eljáró egyéb szervekkel szemben nyújtsa. Jelentésem a hatóságok mulasztását feltárta, az Obtv. azonban nem hatalmaz fel arra, hogy magánszemélyek – adott esetben a szülők gyermekeiknek esetlegesen alkotmányos jogsérelmet okozó – magatartását vizsgáljam, ezért jelentésem erre vonatkozó megállapításokat nem tartalmaz.

Budapest, 2004. október 28.

Takács Albert sk.