Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának
Jelentése
az OBH 2600/2004. sz. ügyben

Ügyintéző: dr. Gáspárné dr. Pere Katalin

Az eljárás megindulása
Az Adatvédelmi Biztoshoz érkezett és általa illetékességből áttett beadványukban a Belügyminisztérium hivatásos állományába tartozó öt különböző rendfokozatú rendőrtiszt azért kért segítséget, mert beadványuk szerint jelenlegi munkahelyük - a Budapesti Rendészeti Szakközépiskola - megszüntetésre kerül. Tekintettel arra, hogy más beosztást számukra nem tudnak felajánlani, kénytelenek rajtuk kívül álló okok miatt idő előtt nyugdíjba vonulni. Azonban magánnyugdíjpénztári tagok, így nincs lehetőségük a jövőben a tagdíj fizetésére, jelenleg pedig a jogszabály alapján nyugdíjuk 75 %-a került csak folyósításra. A méltánytalan, hátrányos jogi helyzet megszüntetése érdekében, a rokkantsági nyugdíj mintájára kérték helyzetük rendezését. A panaszosok tájékoztatása szerint beadványukat a Belügyminisztériumnak (BM), a Pénzügyminisztériumnak (PM), a Pénzügyi Szervezetek Állami Felügyeletének (PSZÁF), valamint az illetékes (OTP, NN) magánnyugdíj- pénztáraknak is eljuttatták.
A panasz alapján, mely nem egyedi, felmerült a jogbiztonság, a tisztességes eljáráshoz, valamint a szociális biztonsághoz való alkotmányos jog sérelmének gyanúja, ezért az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (Obtv.) 16. § (1) bekezdése alapján vizsgálatot rendeltem el.
Tekintettel arra, hogy a panaszosok hivatásos állományú rendőrtisztek, valamint, hogy információm szerint a probléma megoldását is jelentő jogszabály-módosítás előkészítése napirenden van, az Obtv. 18. § (2)-(3) bekezdésében biztosított jogom alapján a Belügyminiszter Asszonyt kértem fel álláspontja közlésére.

Érintett alkotmányos jogok
A jogállamiságból fakadó jogbiztonsághoz és tisztességes eljáráshoz való jog [Alk. 2. § (1) bek.]
A szociális biztonsághoz való jog [Alk. 70/E. § (1)-(2) bek.]

Alkalmazott jogszabályok
1996. évi XLIII. törvény a fegyveres szervek hivatásos állományú tagjainak szolgálati viszonyáról (Hszt.)
1997. évi LXXXII. törvény a magánnyugdíjról és a magánnyugdíjpénztárakról (Mnytv.)
1997. évi LXXXI. törvény a társadalombiztosítási nyugellátásról (Tny.)

Megállapított tényállás
A magánnyugdíjról és a magánnyugdíjpénztárakról szóló 1997. évi LXXXII. tv. (továbbiakban: Mnytv.) 123. § (2) bekezdése szerint, amennyiben a pénztártag önkéntes döntése alapján vált magánnyugdíjpénztár tagjává, 1998-tól kezdődően 2002. december 31-ig - összesen tehát öt éven keresztül - volt lehetősége egy alkalommal visszalépni a társadalombiztosítási nyugdíjrendszerbe. 
Amennyiben a pénztártag ez alatt az ötéves periódus alatt a fenti határidőig nem jelezte visszalépési szándékát, úgy további visszalépési lehetősége - a jelenleg hatályos jogszabályok alapján a rokkantsági nyugdíjra való jogosultság esetét kivéve - nincs, és ebben a kérdésben sem a magánnyugdíjpénztárak felügyeletét ellátó Pénzügyi Szervezetek Állami Felügyelete (PSZÁF), sem más szerv vagy intézmény nem rendelkezik méltányossági jogkörrel.
A fenti szabályozás következtében azok az ügyfelek, akik a nyugdíjkorhatár előtt, rendszerint kényszerítő körülmények hatására (pl. bányásznyugdíjasok a bánya bezárása, a fegyveres és rendészeti szervek hivatásos tagjai, ha 50 %-os munkaképesség-csökkenésük miatt szolgálatra alkalmatlanokká válása, vagy a tömeges létszámcsökkentés miatti idő előtt szolgálati nyugdíjasok) kénytelenek nyugdíjba vonulni, rendkívül hátrányos helyzetbe kerülnek, mert nyugdíjuknak csak 75 %-át kapják meg.
A korábban érkezett panaszok vizsgálata során tudomásomra jutott, hogy a probléma megoldására korábban több kísérlet is történt. Így a PSZÁF-től kapott információ szerint a hozzájuk érkezett panaszok miatt kezdeményezték az Mnytv. módosítását, de a kezdeményezéssel a PM nem értett egyet.
A jelenleg vizsgált konkrét panaszon túl, de annak tárgyában az országgyűlési biztoshoz további beadványok érkeztek, nevezetesen az OBH 2903/2004., 3215/2004., 3314/2004. számon nyilvántartott egyéni panaszok, valamint a Független Rendőr Szakszervezet Központi Koordinációs Iroda vezetője által „az átszervezések során szolgálati nyugdíjba kényszerülő”-k érdekében megfogalmazott beadvány.

A vizsgálat megállapításai
A Belügyminisztérium Ágazati Stratégiájában rögzített szervezet-korszerűsítési és racionalizálási elvek figyelembevételével döntött a belügyminiszter a rendészeti szakközépiskolák rendszerének átalakításáról. Ennek keretében kerül sor a Budapesti Rendészeti Szakközépiskola megszüntetésére és a korábbiakban ott folytatott rendőrképzés Adyligeti Rendészeti Szakközépiskola általi továbbvitelére, 2004. szeptember 1-jei hatállyal.
A panaszban jelzett problémákkal a minisztérium vezetése a szervezet-korszerűsítési folyamatok humánvetületi végrehajtása során és az azonos tárgyú, egyéni panaszokból szembesült.
A hivatásos állományra vonatkozó hatályos törvényi szabályok (Hszt., Hjt.) egyértelműen rögzítik, hogy huszonöt év tényleges szolgálatban eltöltött év után a hivatásos állomány tagja részére a felső korhatár elérése nélkül is teljes összegű szolgálati nyugdíjat kell folyósítani, ha a szolgálati viszonya létszámleépítés, átszervezés, illetve (egészségi, fizikai, pszichikai) alkalmatlanság miatt szűnik meg.
Az érintett elvileg a megállapított szolgálati nyugdíj teljes összegű folyósítására lenne jogosult, ha az említett, törvényben meghatározott valamely jogcím alapján szűnik meg a jogviszonya.
A hivatásos szolgálati jogviszonyt szabályozó törvényeknek a „mögöttes” társadalombiztosítási jogszabályokkal, így a magánnyugdíjról és a magánnyugdíjpénztárakról szóló 1997. évi LXXXII. törvénnyel (Mnytv.) és a társadalombiztosítási nyugellátásról szóló 1997. évi LXXXI. törvénnyel (Tny.) való együttes alkalmazása során azok a személyek, akik átléptek a magánnyugdíjpénztárba, hátrányos helyzetbe kerültek. Az Mnytv. 4. § (2) bekezdés b) pontja nyugdíjkorhatárként azt az életkort határozza meg, amelyet a Tny. az öregségi nyugdíjra való jogosultság feltételeként előír. A nyugdíjkorhatár betöltésével egy tekintet alá esik az az időpont, amelytől a pénztártag társadalombiztosítási nyugellátásban, így szolgálati nyugdíjban is részesül. A magánnyugdíjpénztári tagok részére életük végéig csak a megállapított szolgálati nyugdíj 75 %-a folyósítható, mert a Tny. 12. § (7) bekezdés előírja, hogy amennyiben a biztosítottnak a magánnyugdíjpénztárban az egyéni számláján lévő összeget saját döntése alapján nem utalták át a Nyugdíjbiztosítási Alap részére, úgy az öregségi nyugdíj összege az egyébként járó összegnek csak 75 %-a. A pénztártag saját egyéni döntésében ugyanakkor korlátozott, mert az Mnytv. 123. § (2) bekezdése csak 2002. december 31-ig tette lehetővé, hogy a pénztártag egy alkalommal, önkéntes elhatározása alapján visszalépjen a társadalombiztosítási nyugdíjrendszerbe. Ez a lehetőség a hatályos jogi szabályozás alapján csak a rokkantsági nyugellátásra jogosulttá váló személy számára áll rendelkezésre.
A belügyminiszter egyetértett azzal, hogy a jelenleg hatályos jogi szabályozással méltánytalan helyzet alakult ki az önhibájukon kívül, illetve nem saját akaratukból - korábban, „idő előtt” - nyugdíjba vonulók esetén, mivel az Mnytv. által megkívánt időnél rövidebb ideig tartó pénztári tagságból eredő egyszeri kifizetés nem kompenzálja azt a hátrányt, amelyet az érintett a csökkentett összegű társadalombiztosítási nyugdíj következtében élete végéig elszenved.
A vizsgálat eredményeként megállapítottam, hogy az Alkotmány 70/E. §-ában deklarált szociális biztonsághoz való joggal összefüggésben visszásságot okoz, hogy a nyugdíjkorhatár előtt, rendszerint kényszerítő körülmények miatt nagy létszámban nyugdíjba vonulók (a rokkantsági nyugdíjat kivéve) nyugdíjuknak csak 75 %-át kapják meg. Továbbá az Alkotmány 2. §-a (1) bekezdésében deklarált jogállamiságból fakadó jogbiztonság és a tisztességes eljáráshoz való alkotmányos jogokkal összefüggésben visszásságot okoz, hogy a magánnyugdíjpénztár tagok nem kaptak tájékoztatást 2002. december 31-ig, hogy a társadalombiztosítási nyugdíjrendszerbe való visszalépési lehetőség megszűnik.
Tekintettel azonban arra, hogy a kialakult jogi helyzet feloldására - amellyel a feltárt alkotmányos jogokkal összefüggő visszásság is megszüntetésre kerülhet - elkészült a magánnyugdíjakról és a magánnyugdíjpénztárakról szóló 1997. évi LXXXII. tv. (Mnytv.) módosításáról szóló törvényjavaslat, és azt az Országgyűlés a 2004. évi június 7-ei rendkívüli ülése napirendre tűzte, ajánlás nem teszek.
Az Mnytv. javasolt módosítása elfogadása esetén, akik 2013. január 1-je előtt vonulnak nyugdíjba, nyugdíjba vonuláskor visszaléphetnek a társadalombiztosítási rendszerbe, amennyiben a pénztártagságnak időtartama a 10 évet nem éri el, és a várható pénztári járadékuk összege kevesebb a társadalombiztosítási nyugdíj egynegyedénél. Továbbá, a javasolt törvénymódosítás hatálybalépésétől számított hat hónapon belül azok is igényelhetnek teljes mértékű társadalombiztosítási nyugdíjat, akik már korábban a vegyes rendszerből vonultak nyugdíjba, de a pénztártól kapott szolgáltatást a társadalombiztosításba visszautalják. 
A törvénymódosítás elfogadása esetén annak hatálybalépését követően azonban feltétlenül szükségesnek tartom, hogy a nyugdíjmegállapító szervek az érintett nyugdíjasokat tájékoztassák. A hozzám beadvánnyal fordult ügyfeleket magam is tájékoztatom. 

Budapest, 2004. június 4.

Lenkovics Barnabás sk.