Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának
Jelentése
az OBH 1334/2004. számú ügyben

Ügyintéző: Nagy Tiborné
Az eljárás megindulása
A panaszos azért fordult az országgyűlési biztoshoz, mert a nagyvázsonyi Zichy-kastélyt szerette volna meglátogatni, de az zárva volt. A Kulturális Örökségvédelmi Hivatal Keszthelyi Regionális Irodája intézkedését kérte, de az nem vezetett eredményre. A műemlék továbbra sem látogatható, és annak biztosítására a hivatal sem kötelezte a tulajdonost.
A vizsgálatot az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében deklarált, a jogállamiság részét képező jogbiztonsághoz, és a 70/F. § (1)-(2) bekezdésében foglalt, a közművelődéshez való jog megsértésének gyanúja miatt indítottam.
Vizsgálatomhoz a Kulturális Örökségvédelmi Hivatal (KÖH) elnökétől kértem tájékoztatást, és a keletkezett iratok megküldését.

Alkalmazott jogszabályok
1997. évi CXL. törvény a muzeális intézményekről, a nyilvános könyvtári ellátásról és a közművelődésről
2001. évi LXIV. törvény a kulturális örökség védelméről (Kvtv.)
16/2001. (X. 18.) NKÖM rendelet a Kulturális Örökségvédelmi Hivatal eljárására vonatkozó szabályokról.

A megállapított tényállás
A panaszos 2003. augusztusban családjával meglátogatta a nagyvázsonyi műemlékeket. A szintén műemlék Zichy-kastéllyal is szerették volna ez tenni, azonban azt zárva találták. A kapun, kerítésen tájékoztató tábla ennek okáról vagy a látogathatóság rendjéről nem volt. Többedmagával a kapu előtt várakoztak, amikor a gondnok közölte, hogy „a kastély és parkja nem látogatható turisták számára”.
Ekkor a panaszos a Kulturális Örökségvédelmi Hivatal (KÖH) Keszthelyi Regionális Irodájához fordult a műemlék látogathatóságának biztosítása érdekében
A KÖH Irodája levélben felszólította a kastélyban működő szállodát üzemeltető Kft-t, miszerint: „2003. augusztusában lakossági panasz érkezett Hivatalunkhoz, hogy a kastély nem látogatható. A 2001. évi LXIV. tv. 76. § (2) bek. szerint a műemlékek nagyközönség által történő látogatásának lehetőségét – a rendeltetésszerű használat zavarása nélkül – biztosítani kell. (Az építkezési terület értelemszerűen nem látogatható.) Az erről szóló tájékoztató táblát (időpont, idegenvezetés stb.) jól látható helyen – a kézhezvételtől számított 30 napon belül – kérjük elhelyezni.” Az intézkedésről a panaszost is értesítette, kitérve arra, hogy „a látogatás lehetősége a helyreállítási munkálatokra tekintettel korlátozott lehet.”
Ezt követően a KÖH területi felügyelője 2004. március 5-én újabb helyszíni szemlét tartott a területen, amelynek során megállapította, hogy „a nagyközönség számára hozzáférhető felületeken továbbra sem látható az előírt információs tábla”.
A KÖH elnöke megkeresésemre közölte: „A Keszthelyi Regionális Iroda mindezek nyomán – az önkéntes jogkövetés hiányában – lépéseket szándékozik tenni a műemlék nagyközönség általi látogathatóságának biztosítására.”
Erre azonban a mai napig nem került sor. A panaszos telefonérdeklődésére a Kastélyszálló recepciója azt közölte, hogy az „ingatlan zártkörű hasznosítására tekintettel” a látogathatóságot továbbra sem biztosítják.

A vizsgálat megállapításai
A nagyvázsonyi Zichy-kastély műemlék. Használati módja szerint kastélyszálló. A panaszos látogatása (kísérlete) idején a kastélyegyüttes részbeni helyreállítása folyamatban volt. A hatósági levelezésből és az építész végzettségű panaszos által észleltekből is kitűnik, hogy a kastélyépület külső értékeinek, valamint a parknak a megtekintése és a folyó munkák nem akadályozták volna egymást.
A kastélytulajdonos utasítása alapján a szálló recepciója a panaszosnak azt a választ adta, hogy „az ingatlan zártkörű hasznosítására tekintettel” a látogathatóságot nem biztosítják. Ebből nyilvánvaló, hogy a látogathatóságot nem a felújítás, hanem a szálló funkció miatt nem kívánták biztosítani.
Az is megállapítható, hogy erre a szálló önként, de a levélbeni felszólítására sem hajlandó, minthogy még csak nem is válaszolt a hatóságnak.
Természetesen a látogathatóságot térben-időben igazítani lehet és kell a műemlékben folytatott tevékenységhez, ez azonban nem jelentheti a nagyközönség teljes kizárását vagy a látogathatóság névleges biztosítását.
A közművelődésről szóló törvény 1. § a) pontja szerint: E törvény célja: a) rendelkezni a nemzeti és az egyetemes történelem során felhalmozott és megőrzött kulturális javak védelméről, tudományos feldolgozásáról és közkinccsé tételéről,..
A Kvtv. preambuluma szerint: 
„Az Országgyűlés - felismerve, hogy kulturális örökségünk hazánk múltjának és jelenének pótolhatatlan, egyedi és meg nem újítható forrása, a nemzeti és az egyetemes kultúra elválaszthatatlan összetevője;
- abból a célból, hogy a nemzeti és az egyetemes történelem során felhalmozott kulturális örökség feltárásának, tudományos feldolgozásának, megóvásának, védelmének, fenntartható használatának és közkinccsé tételének törvényi feltételeit megteremtse;
- annak érdekében, hogy a nemzeti és az egyetemes kulturális örökség megőrzésére irányuló tevékenységeket szabályozza, a feladatokat meghatározza, és tovább egyszerűsítse, hatékonyabbá tegye a hatósági eljárásokat, illetőleg a kiemelkedő jelentőségű kulturális értékek állami tulajdonba kerülését elősegítse, a következő törvényt alkotja:”
A törvény 4. § (2) bekezdése szerint: A kulturális örökség elemeit tudományos módszerekkel kell felkutatni, számba venni, értékelni, az utókor számára megőrizni és hozzáférhetővé tenni.
A 76. § (1)-(2) szerint: 
(1) A védett kulturális örökséghez tartozó javak tulajdonosai kötelesek a Hivatalnak - előzetes egyeztetés alapján - lehetővé tenni e javak egészének vagy meghatározott részének tanulmányozását, megtekintését, dokumentálását.
(2) Indokolt esetben műemlékek és a védett régészeti lelőhelyek nagyközönség által történő látogatásának időpontját és módját a Hivatal úgy köteles meghatározni, hogy az a tulajdonost (használót) az ingatlan rendeltetésszerű használatában vagy méltánylást érdemlő életviszonyaiban ne zavarja, kárt ne okozzon.
A 78. § szerint: A Hivatal élet-, illetve vagyonbiztonság, továbbá a védett érték megóvása érdekében megtilthatja, korlátozhatja, vagy előzetes engedélyhez kötheti a látogatást, megtekintést.
A 79. § szerint: A védetté nyilvánított kulturális javakat hozzáférhetővé kell tenni a nyilvánosság és a kutatás számára. Ennek érdekében a Hivatal kötelezheti a tulajdonost, hogy a védetté nyilvánított javakat kiállítás, illetve tudományos kutatás céljára közgyűjtemények számára rendelkezésre bocsássa. A tulajdonos érdekeinek figyelembevételével a kulturális javak átadásának időpontjáról, időtartamáról és feltételeiről a közgyűjtemény a tulajdonossal megállapodást köt.
A 76-80. §-okhoz fűzött jogalkotói indoklás szerint: A műemlékek által megtestesített értékeknek széles körben való ismertté tétele, a tulajdonviszonyoktól függetlenül mindenki számára biztosítandó látogathatóságuk a védelem legáltalánosabb célja, hiszen így érvényesülhet a bennük rejlő történeti, esztétikai stb. érték.
A 16/2001. (X. 18.) NKÖM rendeletben (R.) is rögzítettek szerint a KÖH és regionális szervei hatósági eljárásaikban az Áe. szabályai szerint járnak el. A R. „Hatósági kötelezés” alcím alatti 27. §-a rendelkezik a Kvtv. 76-80 §-ai végrehajtásáról.
Az államigazgatási szerveknek a hatósági kötelezés körében döntésüket határozatba kell foglalniuk. Nincs akadálya természetesen annak, hogy a kötelezés (jövendő) alanya önként teljesítse kötelezettségét. Ha ezt nem teszi, helye van annak, hogy a hatóság először levélben kísérelje meg erre az önkéntes jogkövetésre rábírni.
Ha azonban ez nem vezet eredményre, és nyilvánvalóan nem várható a későbbiekben sem az önkéntes jogkövetés, a kötelezettséget határozattal el kell rendelni.
Azért is mert a jelen esetben az Áe. által biztosított eszközökből a 38. § szerinti egyezség létrehozását az ügy természete nem engedi meg. Azt ugyanis ellenérdekű felek egyezségeként hagyhatja jóvá a hivatal. Itt pedig a kastélytulajdonos (üzemeltető) ellenérdekű fele a „nagyközönség”, a „nyilvánosság”, a „köz”.
Az állam többek között éppen a közművelődés egyik területe, a kulturális javak közkinccsé tétele érdekében hozta létre és tartja fenn a mindenkori műemlékvédelmi hatóságot. Teszi ezt egyebek mellett az Alkotmány XII. fejezetében rögzített alapvető jogok egyikének, a művelődéshez való jognak a biztosítása érdekében, amelyet a Magyar Köztársaság a közművelődés kiterjesztésével és általánossá tételével … valósít meg. [70/F. § (1) és (2) bekezdés.]
Megállapítottam, hogy a KÖH azzal, hogy nem szerzett érvényt a műemlék látogathatósága törvényi kötelezettségének, mulasztásával visszásságot okozott a panaszosnak és egyúttal a „nagyközönség”-nek a művelődéshez való jogával összefüggésben.
Ennek orvoslása érdekében ajánlom a KÖH elnökének, mint a KÖH regionális irodája felügyeleti szervének, hogy utasítsa az irodát elmulasztott intézkedése pótlására. Gondoskodjon arról, hogy az iroda, mint elsőfokú műemléki hatóság rendelkezzen a műemlék bárki által való látogathatósága, az időpontok és a látogatás módjának megismerhetősége érdekében. Eljárását mindaddig folytassa, amíg az eredményre nem vezet.

Budapest, 2004. június 22.

Lenkovics Barnabás sk.