Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának
Jelentése
az OBH 1287/2004. számú ügyben

Ügyintéző: dr. Nagy Réka
A vizsgálat megindulása
A panaszos a TIGÁZ Rt. diósdi kirendeltségének eljárását sérelmezve fordult az állampolgári jogok országgyűlési biztosához. Beadványa szerint korábbi ingatlanát eladva a szokásos közüzemi szolgáltatások átíratása során 2002. márciusában vevője jelenlétében nevéről a vevő nevére írták át a gázórát és egyben „végszámlát” is kapott. Másfél év múlva a panaszos új lakóhelyén a korábbi szolgáltatótól felszólítást kapott, mely 2002. február, március és áprilisi számlák rendezésére szólította fel.
Az ügyben a tisztességes eljáráshoz való jog (Alk. 2. § (1)) és a tulajdonhoz fűződő jog (Alk. 13. § (1)) sérelmének gyanúja miatt indítottam vizsgálatot.
A vizsgálat során megkerestem a szolgáltatót, aki a szükséges információkat ismételt megkeresés után a rendelkezésemre bocsátotta.

Megállapított tényállás
	2002. március 25-én panaszos eladta tárnoki házát és aznap az új tulajdonossal a gázszolgáltatónál is járt annak érdekében, hogy a szolgáltatás nevéről lekerüljön, esetleges tartozását pedig rendezze. 2002. áprilisában panaszos az új, dunaegyházi címére kapott egy számlát, melyet rendezett is.
2003. szeptember 9-én panaszos dunaegyházi címére küldött a szolgáltató egy fizetési felszólításnak nevezett levelet, melyben számítógéppel kinyomtatott, laikus számára értelmezhetetlen számsor végösszegeként 25.919 Ft-os tartozást mutatott ki. Ehhez kézírással az ügyintéző még azt is hozzáfűzte, hogy a mellékelt csekkel panaszos rendezze tartozását 8 napon belül, „ellenkező esetben jogi úton érvényesítjük követelésünket”. A kimutatás egy A4-es, fejléc nélküli, hivatalos aláírás és pecsét nélküli levél formájában ment ki.
2003. szeptemberében panaszos levelet írt a szolgáltatónak és kérte, hogy tisztázzák a helyzetet. Említette, hogy az utolsó számla rendezésekor befizetett 20 ezer Ft. körüli összeget sem látja a kimutatásban.
A szolgáltató 2003. októberi válaszlevele szerint a panaszos nem a végszámlát rendezte, akkor, amikor abban a hiszemben volt, hogy az utolsó csekket kiegyenlítette, hanem a március havi gázszámlát. A tartozás pedig 2002. januári, februári fogyasztásból, valamint az ún. hóközi „PC” számlából állt össze. 2003. októberében panaszos ismét a szolgáltatóhoz fordult, mert méltánytalannak érezte, hogy a szolgáltató munkatársának hanyag munkájából eredő hibákért ő fizessen.
2003. novemberében 6 havi részletfizetést engedélyezett az igazgató a panaszosnak. A hiányos ügyintézés miatt panaszostól az igazgató elnézést kért. A vizsgálat során adott tájékoztatás szerint panaszos mindeddig nem fizette meg „állítólagos” tartozását.

Alkalmazott jogszabályok
A Magyar Köztársaság Alkotmányáról szóló 1949. évi XX. tv.
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
13. § (1) A Magyar Köztársaság biztosítja a tulajdonhoz való jogot.

A gázszolgáltatásról szóló 1994. évi XLI tv.
26. § (2) A fogyasztó közüzemi szerződésszegésének minősül, ha d) a gázszolgáltatás díját késedelmesen, nem a szerződésben meghatározott időben fizeti meg, e) a gázszolgáltatás díját nem fizeti,
28. § (1) A szolgáltató, a gázértékesítő és a fogyasztó közötti jogviszony részletes szabályait a Kormány rendelettel kiadott közüzemi szabályzatban állapítja meg. (2) A fogyasztói igény kielégítésének és a gázszolgáltatásnak további, részletes szabályait az üzletszabályzatban kell meghatározni. Az üzletszabályzatot a gázszolgáltató köteles a fogyasztók részére hozzáférhetővé tenni.

A gázszolgáltatásról szóló 1994. évi XLI tv. végrehajtásáról szóló 3/1995. (I. 20.) Korm. rendelet 1. sz. melléklete A Gázszolgáltatási Közüzemi Szabályzat
7. § (5) Ha a lakossági vagy kommunális fogyasztó a fogyasztási helyről elköltözik, az elköltözés, illetőleg a szolgáltatás igénybevétele megszüntetésének időpontját köteles a gázszolgáltatónak bejelenteni. A bejelentés elmulasztása esetén az elköltözött fogyasztó felel a legközelebbi mérőleolvasásig, késedelmes bejelentés esetén a bejelentés beérkezésétől számított nyolc napig terjedő fogyasztás díjáért.
13. § (4) Az elfogyasztott gázért a fogyasztó az árszabályozó rendelkezések szerint megállapított díjat köteles fizetni. Ha a gázszolgáltatást egy szerződés alapján többen veszik igénybe (több fogyasztó van), egyetemlegesen felelősek a fogyasztott gáz díjának megfizetéséért. Nem vonatkozik az egyetemleges felelősség a társasházban a közös tulajdonban álló épületrészben (helyiségben) történő fogyasztás díjfizetési kötelezettségére. (5) Az elfogyasztott gáz díját és az egyéb díjakat - ha jogszabály, illetve a fogyasztóval kötött szerződés másképpen nem rendelkezik - a számla bemutatásakor azonnal meg kell fizetni. (6) Ha az esedékessé vált gázdíjat a fogyasztó írásbeli felszólítás ellenére 15 napon belül nem egyenlíti ki, a gázszolgáltató a gázszolgáltatást felfüggesztheti.

A vizsgálat megállapításai
A vizsgálat annak megállapítására irányult, hogy a szolgáltató a tisztességes eljárás keretei között járt-e el akkor, amikor volt fogyasztóját, másfél év elteltével hívta fel háromhavi számla rendezésére, akkor, amikor a szerződés megszűnésekor hiányt nem észlelt.
A szolgáltató tájékoztatása alapján, a TIGÁZ ügyrendje szerint, ha a régi és az új fogyasztó együtt jelennek meg a szolgáltatónál, akkor a régi fogyasztónak a szolgáltató elkészíti a hóközi számlát és esetleges elmaradás esetén azt helyben a pénztárban lehet rendezni.
A kintlévőségek behajtása esetén a ki nem egyenlített tételekről a lakossági fogyasztókat a következő sorrendben értesítik: első alkalommal „értesítés számlatartozásról”, második alkalommal „fizetési felszólítás”, harmadik alkalommal „peresítési értesítő”-t küldenek. Mind az értesítést, mind pedig a fizetési felszólítást normál postai küldeményként küldik ki, egyedül a peresítési értesítőt postázzák tértivevénnyel. 
A konkrét ügyben a szolgáltató mind a panaszosnak, mind a részemre küldött tájékoztatásban elismerte, hogy figyelmetlenül járt el az ügyintéző akkor, amikor a panaszos megjelent az új fogyasztóval ügyfélszolgálatukon, mert csak az aktuális havi fogyasztás díját kérték, és nem kérték két korábbi elmaradását, valamint a legutolsó mérőállás és az eladás időpontjában rögzített mérőállás közötti különbözetet.
Továbbá hibát követett el a szolgáltató azzal is, hogy a leveleket többször a panaszos korábbi címére postázta. Ennek ellenére a szolgáltatási szerződés megszűnése után másfél évvel a szolgáltató megtalálta iratai között a panaszos új lakcímét és végül ide is elküldte a panasszal érintett fizetési felszólításnak nevezett kimutatását.
A Polgári Törvénykönyv (Ptk.) 201. § (1) bekezdése alapján a szolgáltatásért ellenszolgáltatás jár. A Gázszolgáltatási Közüzemi Szabályzat 13. § (2) bekezdése szerint az üzletszabályzatban meghatározott sűrűséggel a mérőt a szolgáltató köteles leolvasni, (4) bekezdése szerint pedig a fogyasztó köteles a díjat megfizetni. A gázszolgáltatásról szóló 1994. évi XLI. tv. (Gszt.) 26. § (2) bekezdése d) és e) pontja alapján a fogyasztó részéről közüzemi szerződésszegésének minősül, ha a díjat késedelmesen, vagy egyáltalán nem fizeti meg. 
Ennek a kötelezettségének a panaszos a szolgáltató állítása szerint három esetben nem tett eleget. Ebből két korábbi, az átírás előtti időszakra esik, míg egy a tulajdonosváltozás bejelentését követően, az utolsó töredékhónap rendezésére.
A TIGÁZ Rt. ügyrendje szerint abban az esetben, ha a felek együtt jelennek meg a szolgáltatónál a szolgáltató rögtön kiállítja az utolsó számlát, és azt kifizetteti helyben, egyben meg kell győződnie arról is, hogy nincs e korábbi tartozása a fogyasztónak.
Ennek a kötelezettségének a szolgáltató munkatársa két szempontból sem tett eleget. Egyrészt azért nem, mert nem a bejelentés napján, a megjelenéssel egyidőben állította ki az utolsó hóközi számlát, másrészt az esetleges korábbi tartozás fennállását sem ellenőrizte le. Így az utolsó számlát a panaszos a személyes megjelenésétől számított 12 nappal, míg az elmaradt hátralékot pedig érdemben csak másfél évvel később próbálta meg a szolgáltató érvényesíteni. Panaszos beadványa szerint abban a hiszemben volt, hogy a szolgáltatóval fennállt jogviszonyát megnyugtatóan rendezte, ezért korábbi számláit megsemmisítette. Így még akkor sem tudná bizonyítani, hogy a követelt összeget befizette, ha azt bizonyossággal tudná állítani.
A Ptk. 324. § (1) bekezdése alapján a követelések fő szabály szerint 5 év alatt évülnek el. Nincs ez másképp a közüzemi szolgáltatók ügyfeleikkel szemben fennálló díjköveteléseik esetén sem. Az elévülési idő, akkor kezdődik, amikor a követelés esedékessé válik (326. § (1) bek). Amennyiben a szolgáltató a fenti három számlát kiküldte, úgy a számlákon szereplő összegekre vonatkozó fizetési határidő lejártával elkezdődött az elévülési idő, mely a vizsgálat idején még nem telt le.
Bár a Ptk. fent említett szabályai alapján a szolgáltató követelése akár még jogos is lehet, mégis méltánytalan és a jogbiztonság szerves részét képező tisztességes eljáráshoz fűződő jogot sérti a szolgáltató azon gyakorlata, mellyel ügyrendjét megsértve a panaszos jelenlétében nem ellenőrzi le a fogyasztó egyenlegét, az órát az új tulajdonos-fogyasztó nevére átírja, a szolgáltatási szerződést megköti. Másfél évvel később pedig a panaszos címét előkerítve olyan fizetési felszólítást küld, melyből a tartozás jogcíme a nem a szakmában dolgozó számára értelmezhetetlen, továbbá a hozzá fűzött kézzel írt felhívás céges papír, pecsét és iktató szám nélkül még a hivatalosság látszatát sem kelti.
Nem adott a szolgáltató érdemben arra sem magyarázatot, hogy az általa márciusi számlának titulált majd 20 ezer Ft-os számla miért két és félszerese a korábbi, szintén téli hónapokra eső január, februári 8-9 ezer Ft- körüli számláknak.
A jogbiztonság egyik alapvető követelménye pedig az, hogy a jogi helyzeteket véglegesen le lehessen zárni.  Ennek lett volna a korrekt eszköze a régi és az új fogyasztó együttes megjelenése során elmulasztott intézkedések megtétele, továbbá, ha a szolgáltató igényt tart a fogyasztás ellenértékének megtérítésére, akkor vegye a fáradságot arra is, hogy fogyasztója címét ne másfél év múlva derítse ki. A tulajdonhoz fűződő jog sérelmét a tartozás függő léte miatt nem állapítottam meg.

Kezdeményezés
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX tv. 21. § (1) bekezdése alapján felkérem a TIGÁZ Rt. vezérigazgatóját, hogy cége önhibájából adódóan a körülmények tisztázatlansága és tisztázhatatlansága miatt tekintsen el attól, hogy a jóhiszemű panaszostól a 24.324 Ft. megfizetését követelje.

Budapest, 2004. szeptember
Lenkovics Barnabás