Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének
Jelentése
az OBH 1242/2004. számú ügyben

Előadó: dr. Győrffy Zsuzsanna

A vizsgálat megindulása:

A panaszos beadványában előadta, hogy édesapját a Nyíregyházi Városi Bíróság 2001 márciusában cselekvőképességet kizáró gondnokság alá helyezte. Rakamaz Város Gyámhivatala gondnokul az apa testvérét rendelte. A panaszos a gyámhivatal több eljárási cselekményét, továbbá azt is sérelmezte, hogy a gondnokság alá helyezés tényéről és a gondnok kirendeléséről csak 2003-ban szerzett tudomást. 

A beadvány alkotmányos jogokkal összefüggő sérelemre utalt, ezért az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (a továbbiakban: Obtv.) 16. § (1) bekezdése alapján vizsgálatot indítottam. Az eljárásra illetékes Rakamaz Város Gyámhivatalának (a továbbiakban: gyámhivatal) vezetőjétől tájékoztatást és az ügyben rendelkezésére álló dokumentumok másolatának megküldését kértem. 

A megállapított tényállás

A Nyíregyházi Városi Bíróság 25.P.23.143/2001/10. számú, 2002. március 25-én kelt ítéletével a panaszos édesapját (B. L.) cselekvőképességet kizáró gondnokság alá helyezte. Az eljárást B. L. testvére kezdeményezte, aki a gyámhivatalnál jegyzőkönyvbe mondta, hogy testvére egyedül lakik, önállóan nem képes ellátni magát, a férfinak gyermekei vannak, de évek óta nem látogatják, ha testvérét a bíróság gondnokság alá helyezi vállalja személyes gondozását és a gondnoki tisztséget.

A gyámhivatal 40-5/2002. május 13-án kelt határozatával B. L részére testvérét rendelte gondnokul.

A gondnok kirendelése után felvett vagyonleltár szerint B. L-nek ingóvagyona nincs. Lakóingatlanának tulajdonjogát 1/4-1/4 részben a gondnokolt feleségének halála után két fia örökölte, 2/4 részben pedig az B. L tulajdona. A gondnokság alá helyezés tényét a Nyíregyházi Körzeti Földhivatal az ingatlan tulajdoni lapjára bejegyezte.

A gyámhivatal a gondnok éves számadását 2003. május 30-án 50-6/2003. számú határozatával elfogadta. A gyámügyi ügyintéző a gondnokoltra fordított kiadások szükségességéről és helyességéről környezettanulmány készítése során is meggyőződött. A határozat indoklása szerint: „A helyszínen megállapítottam, hogy a gondnokolt tiszta, ápolt, lakókörnyezete rendezett. A gondnokolt meghallgatása alkalmával elmondta, megfelelő az ellátása, mindent megkap amire szüksége van. A nap nagy részét egyedül tölti legfőképp televízió nézéssel, szociális intézménybe semmiképp nem szeretne menni, elégedett testvére munkájával.”

Július 30-án a panaszos a Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei Gyámhivatalhoz (a továbbiakban: megyei gyámhivatal) intézett levelében közölte, hogy édesapja gondnokság alá helyezéséről július 10-én egy ismerőstől kapott levélből szerzett tudomást. A panaszos az elmúlt években édesapjával – az apa alkoholista életmódja miatt – megszakította a kapcsolatot. Leírta, hogy a gyámhivatalnál a gondnoksággal kapcsolatos iratokba betekintett és azt is, hogy tudomása szerint a gondnok értékesíteni kívánja azt az ingatlant, amelyben édesapja lakik. Tájékoztatta a gyámhivatalt arról is, hogy lakáskörülményei miatt nem tudja édesapját magához venni, nem akar gondnoka lenni, de kérte a jelenlegi gondnok felmentését, továbbá édesapja bentlakásos otthonba helyezését.

A kérelmet a megyei gyámhivatal intézkedésre augusztus 5-én megküldte az első fokon eljáró gyámhivatalnak.

A gyámhivatal augusztus 7-én kelt levelében közölte a panaszossal, hogy a gondnok cseréjével kapcsolatban szükségesnek tartja a családtagok meghallgatását, kérte – ha tudja – adja meg testvére címét. A panaszos a megkeresésre nem válaszolt.

A gyámügyi ügyintézőnek időközben sikerült telefonon felvennie a kapcsolatot a panaszos öccsével. A panaszos öccse augusztus 22-én kelt levelében közölte, hogy elfoglaltsága miatt nem tud részt venni a tárgyaláson, édesapja ügyeivel nem kíván foglalkozni. A gondnok személye ellen nincs kifogása, nem szeretné, ha édesapja szociális otthonba kerülne, az ingatlan esetleges értékesítésével is egyetért.

A gyámhivatal szeptember 3-án levélben tájékoztatta a panaszost testvére válaszáról, továbbá arról, hogy a gondnok munkája ellen nem merült fel kifogás, a gondnokolt is elégedett gondnokával, szociális otthoni elhelyezése ellen kifejezetten tiltakozik. Mindezeket figyelembe véve a gyámhivatal nem tartotta indokoltnak a gondnok cseréjét. A gyámhivatal arról is tájékoztatta a panaszost, hogy a gondnokolt lakásának eladása ügyében hivatalukhoz írásbeli kérelem nem érkezett. A gyámhivatal a panaszosnak küldött válaszlevél másolatát megküldte a megyei gyámhivatalnak.

A panaszos szeptember 11-én kelt válaszlevelében közölte, hogy a jövőben úgy akar körülményein változtatni, hogy gondozásra magához vegye édesapját. Ha ez időszerű lesz ismét felveszi a kapcsolatot a gyámhivatallal.

A gyámhivatal még szeptemberben felkereste a gondnokoltat, akit gondnoka már saját háztartásában gondozott. A gondnokolt jegyzőkönyvbe mondta, nem akarja, hogy fia legyen a gondnoka, szociális otthonba semmiképpen nem akar menni, testvérével, (gondnokával) tartási szerződést kíván kötni. Mindezekről a gyámhivatal írásban tájékoztatta a panaszost. 

Október 1-jén a gyámhivatal a panaszos édesapja részére a tartási szerződés megkötéséhez szükséges képviselet ellátására eseti gondnokot rendelt. 

A panaszos október 16-án kérte a gyámhivatalt, hogy őt rendelje ki édesapja gondnokául, közölte, ellenzi a tartási szerződés megkötését.

A gyámhivatal október 29-én kelt válaszlevelében a panaszost tájékoztatta arról, hogy a gondnok személyének megváltoztatása ügyében a gyámhivatalnak eljárást kell lefolytatnia, türelmét kérte. A gyámhivatal a panaszos lakóhelye szerint illetékes társhatóságot (Bubapest, XIII. kerület) még aznap felkérte arra, hogy készítsen környezettanulmányt a panaszosnál. A környezettanulmányt – sürgetésre – november 18-án küldte meg a megkeresett hatóság.

A gondnokolt eseti gondnoka november 11-én jóváhagyás végett benyújtotta a gondnok és a gondnokolt között megkötött tartási szerződést. A szerződés szerint a gondnokolt tartása fejében gondnokára ruházza a fiaival közös tulajdonban álló lakóház ráeső (2/4) tulajdoni hányadát.

November 18-án a panaszos iratokat és édesapja lakóingatlanának zár alá vételét kérte a gyámhivataltól. A gyámhivatal az iratokat és a választ november 25-én megküldte a panaszosnak.

A tartási szerződés jóváhagyása ügyében indított eljárást a gyámhivatal december 5-én 30 nappal meghosszabbította.

A gyámhivatal 1-5/2004. számú, január 4-én kelt határozatával a panaszos kérelmét, melyben cselekvőképességet kizáró gondnokság alatt álló édesapja számára gondnokul való kirendelését kérte, elutasította. A panaszos a határozatot megfellebbezte, a másodfokú eljárás még folyamatban van. A folyamatban lévő másodfokú eljárásra tekintettel a tartási szerződés jóváhagyása ügyében indított eljárást a gyámhivatal 1-8/2004. számú határozatával február 2-án felfüggesztette.

Az ügy jogszabályi háttere

A Magyar Köztársaság Alkotmánya
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
57. § (5) A Magyar Köztársaságban a törvényben meghatározottak szerint mindenki jogorvoslattal élhet az olyan bírósági, közigazgatási és más hatósági döntés ellen, amely a jogát vagy jogos érdekét sérti. 

1959. évi IV. törvény a Polgári Törvénykönyvről
19. § (1) A bíróság által gondnokság alá helyezett személy részére a gondnokot a gyámhatóság rendeli ki. A gondnokrendelés részletes szabályait külön jogszabály határozza meg.
(2) Gondnok lehet minden cselekvőképes, nagykorú személy. Gondnokul csak az rendelhető ki, aki a gondnoki tisztséget vállalja.
19/A. § (1) Gondnokká - ha ez az érdekeivel nem ellentétes - a gondnokság alá helyezett által még cselekvőképes állapotában közokiratban kijelölt vagy a gondnokság alá helyezést követően megnevezett személyt, ha ez nem lehetséges, akkor elsősorban együttélő házastársát kell kirendelni. Ha ilyen nincs, vagy a házastárs kirendelése veszélyeztetné a gondnokság alatt álló érdekeit, a gyámhatóság gondnokul olyan személyt rendel ki, aki a gondnokság ellátására az összes körülmények figyelembevételével alkalmasnak mutatkozik.
(2) A gondnok kirendelésénél az arra alkalmas személyek közül a szülőket, illetve a szülők által - a haláluk esetére - közokiratban vagy végrendeletben megnevezett személyt, ilyenek hiányában más hozzátartozókat - akik szükség esetén a személyes gondoskodást is el tudják látni - előnyben kell részesíteni.
(4) Nem lehet gondnokul kirendelni azt, akinek a személye ellen a gondnokság alá helyezett kifejezetten tiltakozik.

149/1997. (IX. 10.) Korm. rendelet a gyámhatóságokról, valamint a gyermekvédelmi és gyámügyi eljárásról
31. § (1) A gondnokrendelés előtt a gyámhivatal megvizsgálja a) a gondnokrendelés okát,
b) van-e nevezett gondnok, c) a gondnokolt kinek a gondozásában áll, d) van-e olyan házastárs, szülő vagy más hozzátartozó, illetve rokon, akit gondnokul ki lehet rendelni, e) van-e vagyona a gondnokrendeléssel érintett személynek.
(2) A gondnokrendelés előtt a gyámhivatal beszerzi a gondnokrendelés alapjául szolgáló bizonyítékokat, így különösen a jogerős bírósági határozatot, valamint a gondnokolt születési anyakönyvi másolatát.
(3) A gyámhivatal a Gyvt. 128. §-ával meghatározott személyeken kívül meghallgatja - ha mentális állapota lehetővé teszi - a gondnokság alá helyezéssel érintett személyt, valamint a gondnoki tisztség ellátását vállaló személyt.

1957. évi IV. törvény az államigazgatási eljárás általános szabályairól
15. § (1) Az érdemi határozatot a kérelem előterjesztésétől, illetőleg az eljárás hivatalból történt megindításától számított harminc napon belül kell meghozni. Ennél rövidebb határidőt bármely jogszabály, hosszabbat pedig csak törvény, törvényerejű rendelet vagy kormányrendelet állapíthat meg.
(5) Az eljáró közigazgatási szerv vezetője a határidőt indokolt esetben egy ízben legfeljebb harminc nappal meghosszabbíthatja. Erről - kérelemre indult eljárás esetén - az ügyfelet értesíteni kell.
37. § (1) Ha az ügy érdemi eldöntése olyan kérdés előzetes elbírálásától függ, amelyben az eljárás más szerv hatáskörébe tartozik, a közigazgatási szerv az eljárást felfüggeszti. Ha a más szerv előtti eljárás megindítására az ügyfél jogosult, erre megfelelő határidő kitűzése mellett fel kell hívni. Ha az ügyfél a felhívásnak nem tesz eleget, a közigazgatási szerv az eljárást megszünteti, vagy a rendelkezésre álló adatok alapján dönt.
42. § (1) A közigazgatási szerv mind az ügy érdemében, mind az eljárás során eldöntendő kérdésekben határozatot hoz.
62. § (1) Az ügyfél az ügy érdemében hozott első fokú határozat ellen fellebbezhet. A fellebbezés joga megilleti azt is, akire a határozat rendelkezést tartalmaz.
(2) Ha jogszabály másként nem rendelkezik, a fellebbezést a határozat közlésétől számított tizenöt napon belül lehet előterjeszteni.

A vizsgálat megállapításai

A rendelkezésemre álló iratokból megállapítottam, hogy a gyámhivatal a panaszos édesapjának gondnokság alá helyezésével, továbbá a gondnokrendeléssel kapcsolatban körültekintőem, a rá vonatkozó jogszabályoknak megfelelően járt el. A panaszos és öccse évek óta nem tartottak kapcsolatot apjukkal, B. L. testvére nemcsak a gondnokságot, hanem a gondnokolt személyes gondozását is vállalta. Ezért a gyámhivatal a gondnokrendeléssel kapcsolatban indult eljárás során ügyfélként nem idézte B. L gyermekeit. Ha B. L. gyermekeinek édesapjukkal való kapcsolattartása rendszeres lett volna, akkor apjuk gondnokság alá helyezéséről tudomásuk lett volna, lehetőségük lett volna a gondnoki tisztség vállalására. A gyámhivatal nem követett el mulasztást, amikor a gondnokság alá helyezés megindításakor, illetőleg a gondnokrendelés során az eljárásba nem vonta be a panaszos gyermekeit.

A panaszos csak a megyei gyámhivatalhoz 2003. július 30-án benyújtott kérelme után lett az eljárásban ügyfél. Az első fokon eljáró gyámhivatal a panaszos kérelmének kézhezvétele után felvette a kapcsolatot a panaszossal, a panaszos öccsével, ellenőrizte a gondnok munkáját, meghallgatta a gondnokot és a gondnokoltat. A gyámhivatal a szükséges eljárási cselekményeket elvégezte, a lefolytatott eljárás eredményeként azonban nem hozott határozatot a panaszos kérelméről, csupán levélben közölte vele, hogy nem tartja indokoltnak a gondnok cseréjét. Tekintettel arra, hogy a panaszos megyei gyámhivatalhoz benyújtott kérelmében határozottan kérte, hogy édesapja felett a gondnoki tisztet ne az apa testvére lássa el, a kérelemről a gyámhivatalnak határozati formában kellett volna döntenie. 

A panaszos 2003. október 16-án már azt kérte, hogy a gyámhivatal őt rendelje édesapja gondnokául. B. L. jegyzőkönyvbe foglalt nyilatkozatban tiltakozott az ellen, hogy fia legyen a gondnoka. A Polgári Törvénykönyv kimondja, hogy nem lehet gondnokul kirendelni azt, akinek a személye ellen a gondnokság alá helyezett kifejezetten tiltakozik. A gondnokolt kifejezett tiltakozása elegendő lett volna arra, hogy a panaszos kérelmét a gyámhivatal határozati formában elutasítsa. A gyámhivatal a panaszos kérelméről 2004. január 4-én – az eljárás megindulása után közel három hónap múlva – hozott határozatot.

Megállapítom, hogy a gyámhivatal azon eljárása, mely során a panaszos 2003. július 30-án benyújtott kérelmével kapcsolatban a határozathozatalt mellőzte, továbbá az, hogy a panaszos második, 2003. október 16-án benyújtott kérelmére a 30 napos ügyintézési határidőt jelentős mértékben meghaladva hozott határozatot a jogállamiságból eredő jogbiztonsággal, összefüggésben okozott visszásságot, továbbá sértette a panaszos jogorvoslathoz való jogát.

A jogsértések elkerülése érdekében az Obtv. 21. § (1) bekezdésben kapott felhatalmazásom alapján Rakamaz Város Gyámhivatalának vezetőjénél kezdeményezem:

– a jövőben az ügyfelek kérelmeiről minden esetben határozati formában, az államigazgatási eljárásról szóló 1957. évi IV. törvényben meghatározott elintézési határidőben döntsenek.

Budapest, 2004. március 11.

							Takács Albert