Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének
Jelentése
az OBH 1181/2004. sz. ügyben

Előadó: dr. Szécsi Mária
Az eljárás megindítása
A panaszos beadványában azt kifogásolta, hogy a Semmelweis Egyetem (SE) Testnevelési és Sporttudományi Kara hallgatói jogviszonyát megszüntette anélkül, hogy vizsgájának megismétlésére benyújtott kérelmét jogerősen elbírálták volna. Az elhúzódó eljárás miatt nem tudta elkezdeni a következő félévet. Sérelmezte azt is, hogy az egyik elméleti vizsgáján azért buktatták meg többször is, mert a vizsgáztató szerint testmagassága miatt alkalmatlan a testnevelő tanári pályára. 
A panaszban ismertetett sérelmek alkotmányos joggal összefüggő visszásságra utaltak, ezért az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (Obtv.) alapján az ügyben vizsgálatot rendeltem el. A vizsgálat lefolytatására az egyetem rektorát kértem fel. A hátrányos megkülönböztetéssel kapcsolatban tájékoztatást kértem az oktatási minisztertől is. 

A megállapított tényállás
A panaszost 2003. október 13–án törölték az SE Testnevelési és Sporttudományi Kara (TSK) hallgatóinak névsorából, mert tanulmányi kötelezettségének nem tett eleget. Ezt a döntést a leckekönyvi bejegyzés tanúsította, de az elbocsátásról külön határozatot nem adtak ki. A hallgató sikertelen vizsgájának megismétlésére vonatkozó kérelmét a Tanulmányi Bizottság nem támogatta, mert már több esetben gyakorolt méltányosságot a hallgató vizsgáival kapcsolatban. A Tanulmányi és Vizsgaszabályzat (TVSZ) újabb vizsgaengedélyre nem adott lehetőséget. A Tanulmányi Bizottság döntéséről tájékoztató és a TSK dékánja által is aláírt 2003. október 13–i levélben a panaszossal azt is közölték, hogy módjában áll másik szakot választani.
A panaszos 2003. november 10–én az SE oktatási és informatikai rektor–helyetteséhez írt beadványt a – véleménye szerint – jogsértő eltanácsolás miatt. Ebben részletesen ismertette a megelőzően kapott méltányossági vizsgaengedély és újrakezdési engedély egészségügyi okait (sportbaleset). Kiemelte, hogy tanulmányi kötelezettségét megfelelően teljesítette, kivéve a kézilabda tárgy elméleti vizsgáját, amelyben háromszor vizsgázott, de az oktató mindhárom esetben elégtelenre értékelte a tudását. Végül a további javítási lehetőséget nem kapta meg.
A panaszos megítélése szerint a sorozatos sikertelenség oka az volt, hogy az oktató őt alacsony termete miatt alkalmatlannak tartotta a testnevelő–tanári pályára, és ezért akadályozta meg, hogy ezen a szakon diplomát szerezzen. A panaszos idézte két oktatójának (köztük a vizsgáztatónak) olyan kijelentéseit, amelyek őt a 152 cm–es magassága miatt megszégyenítették. A panaszos kérte, hogy más tanárnál vizsgázhasson, de ezt nem tették lehetővé számára. Ugyanakkor az egyik vizsgáját kézilabda tárgyból kéttagú bizottság előtt tette, de az is eredménytelen volt. Az Oktatási Minisztérium megvizsgálta az egyetem szabályzatait a vizsgák rendjét illetően. Jogsértést nem állapított meg.
A rektor–helyettes – a panaszos hozzá írt november 10–i levele alapján – november 20–án igazoló jelentést kért a TSK dékánjától az ügyben. A november 27–én kapott válasz után a rektor bizottságot hozott létre az ügy vizsgálatára, amelynek vezetésével a fogorvosi kar dékáni hivatalának vezetőjét bízta meg, és amelyben a hallgatói önkormányzat képviselői is részt vettek. A hivatalvezető a beadványban leírtakat részletesen elemezte a TSK szabályzatai alapján, feltárva a hibákat is. 2004. január 19–én a bizottság tárgyalta a hallgató ügyét, amelyen őt és édesanyját is (aki a hallgató kérésére volt jelen) meghallgatták. A hallgató hátrányos megkülönböztetéséről nem volt szó, azt a panaszos sem említette. A hallgató azt kifogásolta, hogy nem kapta meg a további vizsgalehetőséget, bár azt a dékán először megadta. (A dékáni hivatal vezetőjének nyilatkozata és a bizottsági tárgyalást előkészítő elemzés szerint is szabályellenesen.) A TSK dékánja a rektor–helyettesnek írt 2004. február 22–i levelében azt közölte, hogy a panaszos ügyében körültekintően tájékozódott és megállapította, hogy a hallgató két dékáni vizsgalehetőséget kapott az eredménytelen vizsgái letételére, ezek azonban nem sikerültek. A hallgató harmadik dékáni vizsga–kérelmét természetesen már elutasította. A dékán azonban cáfolta, hogy a testmagassága miatt diszkriminálták volna a hallgatót. A bizottság megállapította, hogy a hallgatót elégtelen tanulmányi eredménye miatt a karról el kellett bocsátani.
A rektor–helyettes megkeresésemre adott válaszában úgy nyilatkozott, hogy a vizsgálatot azzal a kifejezett szándékkal folytatták, hogy amennyiben az egyetemi szabályzatok keretein belül arra lehetőség van, méltányos elbírálás történjen.
A kar tanulmányi osztályától kapott információ szerint a panaszost az egyetemre visszavették, ahol szakedző (rekreáció) szakon, nappali tagozaton folytatja tanulmányait.

Az érintett alkotmányos jogok
A jogállamiságból fakadó tisztességes eljáráshoz való jog (Alk. 2. § (1) bek.)
A jogorvoslathoz való jog (Alk. 57. § (5) bek.)
A hátrányos megkülönböztetés tilalma (Alk. 70/A. § (1) bek.)
A művelődéshez való jog (Alk. 70/F. §)

A jogszabályi háttér
A felsőoktatásról szóló 1993. évi LXXX. törvény (Ftv.)

A vizsgálat megállapításai
A panaszosnak a kar TVSZ–e szerint további vizsgalehetőségre nem volt joga. A dékán méltányosságból is csak a TVSZ keretei között engedélyezhet vizsgát. A TVSZ ugyan csak 2003 decembere óta rendelkezik azzal a joggal, hogy kérelemre engedélyezze, hogy a hallgató az ismétlő vizsgát más oktató vagy bizottság előtt tegye le, a panaszosnak már ezt megelőzően is lehetősége nyílt arra, hogy az utolsó vizsgáját bizottság előtt teljesítse. Ezek alapján megállapítottam, hogy a panaszost vizsgái letételével összefüggésben sérelem nem érte.
A tisztességes eljáráshoz való jog követelménye szerint a hallgató panaszát tartalmának megfelelően kell elbírálni. A hallgató 2003. november 10–i beadványa valójában a hallgatói jogviszony megszüntetésével kapcsolatos jogorvoslati kérelem volt. Ezt az Ftv.-nek már akkor hatályos rendelkezése alapján (Ftv. 34. § (10) bek.) akként kellett volna intézni, hogy a panaszos a felülbírálat nyomán hozott másodfokú egyetemi döntéssel szemben bírósághoz is fordulhasson. Ez a jog független attól, hogy a tanulmányi követelmények teljesítésére vonatkozó értékelés felülvizsgálatára semmilyen jogorvoslati fórum nem jogosult, tehát az erre alapított jogorvoslati kérelem nem járhat sikerrel. Figyelembe véve, hogy a rektor a hozzá benyújtott panasz kivizsgálására bizottságot hozott létre, amely a hallgató sérelmeit kivizsgálta, az előbb említett eljárási hibát lényegében orvosolták.
Az ügy kivizsgálása során a panaszos által sérelmezett hátrányos megkülönböztetéssel összefüggésben a bizottsági tárgyaláshoz készített előzetes állásfoglalás azt rögzíti, hogy a TSK felvételi szabályzata előírja a felvételi eljárás kapcsán az orvosi alkalmassági vizsgálat elvégzését. Ennek részét képezi a testalkati vizsgálat, melynek elfogadása a későbbiekben a TSK valamennyi tanszékére kötelező érvényű kell hogy legyen, az ezzel kapcsolatos utólagos megjegyzések joggal sérthetik a hallgató személyiségi jogait, amennyiben ezek valóban elhangzottak. Miután meghallgatásakor a hallgató a témáról nem szólt, a bizottság ezt a kérdést nem vizsgálta. Erre tekintettel a panaszolt ügyben a hátrányos megkülönböztetéssel kapcsolatban megállapítást nem tettem.
Az emberi méltósághoz való jog, a diszkrimináció tilalmának alkotmányos követelményével összefüggésben azonban általánosságban fontosnak tartom, hogy az intézmény oktatói tudatosan kerüljék az ilyen megkülönböztetést jelentő és sértő megjegyzéseket. Ha pedig ilyen sérelem miatt a hallgató panaszt tesz, akkor azt haladéktalanul vizsgálják ki.
Az Oktatási Minisztérium tájékoztatása szerint az előkészítés alatt álló új felsőoktatási törvény tartalmazni fogja a hátrányos megkülönböztetés tilalmára vonatkozó előírást is.

Összegezve
A panaszos tanulmányi kötelezettségének teljesítésére és hallgatói jogviszonyának megszüntetésére vonatkozó panaszát az egyetem kellő alapossággal kivizsgálta. Érdemi sérelem ezzel kapcsolatban a panaszost nem érte. Alkotmányos joggal összefüggő visszásságot ezért nem állapítottam meg.
Ugyanakkor a hallgató az eljárás során hozott döntésekkel kapcsolatban a konkrét jogorvoslati lehetőségről tájékoztatást nem kapott. A rektorhoz írt beadványára késedelmesen és nem írásos formában reagáltak. Ezek az eljárási hibák visszásságot okoztak a hallgatónak a jogorvoslathoz és a tisztességes eljáráshoz való alkotmányos jogával összefüggésben.

Kezdeményezés
Felkérem az egyetem rektorát, gondoskodjon arról, hogy a hallgatók kellő tájékoztatást kapjanak a döntésekkel kapcsolatos jogorvoslati lehetőségekről, továbbá hogy beadványaikat tartalmuknak megfelelően bírálják el. Különösen fontos, hogy a hallgatói jogviszonyra vonatkozó lényegi döntést – ilyen a jogviszony megszüntetése – mindig határozati formában hozzák meg, a jogorvoslati lehetőséget is közölve.
Kérem az egyetem rektorát, hogy kezdeményezésemmel kapcsolatos állásfoglalását az Obtv. 21. § (2) bekezdése szerint 30 napon belül szíveskedjék közölni.

Budapest, 2005. március 

Takács Albert sk.