Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének
Jelentése
az OBH 1142/2004. sz. ügyben

Előadó: dr. Fogarassy Edit
Az eljárás megindítása
A BRFK III. kerületi Rendőrkapitányság fogdáján fogvatartott, cukorbeteg panaszos beadványában a BRFK Ellenőrzési Főosztálya (a továbbiakban: ellenőrök) által végrehajtott zárkaellenőrzést sérelmezte. Az ellenőrzés során a zárkából eltávolították a panaszos számára külön biztosított élelmiszert, valamint egy polclapot, amin étkezett.
Az ügyben alkotmányos jogokkal összefüggő visszásság gyanújára tekintettel vizsgálatot rendeltem el, melynek keretében a budapesti rendőrfőkapitányt a panaszban foglaltak kivizsgálására és a vonatkozó iratok megküldésére kértem.

Érintett alkotmányos jogok
Jogállamiság, jogbiztonság követelménye, tisztességes eljáráshoz való jog (Alk. 2.§ (1)
Emberi méltósághoz való jog (Alk. 54. § (1);
Hátrányos megkülönböztetés tilalma (Alk. 70/A. § (1);
A lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való jog (Alk. 70/D. § (1);

Alkalmazott jogszabályok:
1994. évi XXXIV. törvény a Rendőrségről (Rtv.)
92. § (1) Az V. és a VI. fejezetben felsorolt rendőri intézkedések, illetve a kényszerítő eszközök alkalmazása (e fejezet alkalmazásában a továbbiakban együtt: intézkedések) miatt - a (2) bekezdésben tett kivétellel - a 93. §-ban meghatározottak szerint jogorvoslatnak van helye.
93. § (1) Panasz előterjesztésére az jogosult, akivel szemben az intézkedést foganatosították. (2) A panaszt az intézkedést követő 8 napon belül az intézkedést foganatosító rendőri szervnél lehet előterjeszteni. (3) A panaszt a beérkezéstől számított 15 napon belül az intézkedést foganatosító rendőri szerv vezetője indokolt határozattal bírálja el. (4) A határozat ellen fellebbezésnek van helye, amelyet a közléstől számított 8 napon belül a felettes szervhez címezve, a panaszt elbíráló határozatot hozó rendőri szervnél lehet előterjeszteni.

19/1995. (XII. 13.) BM rendelet a rendőrségi fogdák rendjéről
4. § (1) Ha jogszabály másként nem rendelkezik, a fogvatartottnak a fogvatartással összefüggő ügyében hivatalból vagy kérelemre a fogda parancsnoka dönt. A fogvatartott a fogvatartással összefüggő ügyében - a kérelem vagy bejelentés tárgyának megjelölése nélkül - személyes meghallgatást kérhet a fogda parancsnokától vagy a fogvatartásért felelőstől, hozzájuk írásban is közvetlenül fordulhat. (2) A fogvatartott a fogvatartással összefüggő ügyében hozott döntés (intézkedés, határozat), illetve annak elmulasztása miatt panasszal élhet. A panasz lehetőségéről a fogvatartottat tájékoztatni kell. (3) A (2) bekezdés szerinti panaszt a fogvatartott a döntés közlésétől, illetve elmulasztásától számított 15 napon belül terjesztheti elő. Ha a fogvatartott a panasz megtételében akadályoztatva van, a panaszt az akadályoztatás megszűnésétől számított 15 napon belül terjesztheti elő. (4) A fogda parancsnoka által hozott döntés, illetve annak elmulasztása miatti panaszt a fogvatartásért felelős bírálja el. A fogvatartásért felelős által hozott döntés, illetve annak elmulasztása miatti panaszt, ha a fogvatartásért felelős a rendőrkapitány, akkor a megyei (budapesti) rendőrfőkapitány, ha a megyei (budapesti) rendőrfőkapitány, akkor az országos rendőrfőkapitány, ha az SZBEI igazgatója, akkor az Országos Rendőr-főkapitányság bűnügyi főigazgatója bírálja el. (5) A panaszt a (4) bekezdésben meghatározott elbírálásra jogosulthoz érkezésétől számított 15 napon belül kell elbírálni, a határidő indokolt esetben egyszer 30 nappal meghosszabbítható. A panasz elbírálásáról, illetve a határidő meghosszabbításáról a fogvatartottat tájékoztatni kell.
25. § (1) A fogvatartott megfelelő élelmezéséről, a közegészségügyi feltételek biztosításáról a fogvatartásért felelős gondoskodik. (2) A fogvatartottak részére napi háromszori, és amennyiben azt igénylik, vallásuk előírásainak megfelelő étkezést kell biztosítani, melynek joule értéke legalább 10 900, fiatalkorúak esetében 15 000. Naponta két esetben meleg ételt, orvosi javaslatra diétás élelmezést, terhes nő részére a terhesség 20. hetétől naponta 0,5 liter tejet - illetve, ha egészségügyi szempontból indokolt, azt helyettesítő élelmiszert - kell biztosítani. (5) A fogvatartottak étkezése a zárkákban történik. Az étel kiosztásáról, a csomagban küldött vagy vásárolt élelmiszerek átadásáról a fogdaőri szolgálat gondoskodik. E feladatokat az a fogdaőr láthatja el, aki rendelkezik a munkaköri alkalmasság orvosi vizsgálatáról és véleményezéséről szóló 4/1981. (III. 31.) EüM rendelet 18. §-ának (1) bekezdése szerinti egészségügyi könyvvel (a továbbiakban: egészségügyi könyv). E feladat egészségügyi könyvvel rendelkező közalkalmazott útján is ellátható.

6/1996. (VII. 12.) IM rendelet a szabadságvesztés és az előzetes letartóztatás végrehajtásáról (3. számú melléklet a 6/1996. (VII. 12.) IM rendelethez)
A zárka és a lakóhelyiség berendezései, felszerelési tárgyai:
1. Személyenként: - fekhely; - ülőke; - szekrény; - lavór.
2. Közös használatra: - asztal; - hulladéktároló edény; - hamutartó; - lehetőség szerint rádió és televízió; - tükör; - söprű, szemetes lapát, felmosó-ruha.

Megállapított tényállás
Megkeresésem nyomán a budapesti rendőrfőkapitány az alábbiakról tájékoztatott: A III. kerületi Rendőrkapitányság fogdáján fogvatartott panaszos 2003. december 17-én panaszt terjesztett elő a BRFK-hoz, melyben a BRFK ellenőrei által aznap délután végrehajtott fogdaellenőrzést sérelmezte. Az ellenőrzés során ugyanis a zárkájából eltávolították a részére korábban, cukorbetegsége miatt beadott élelmiszert, ezáltal vacsoráig nem jutott élelemhez, ami indokolatlan szenvedést okozott a számára. Kifogásolta azt is, hogy eltávolítottak egy rögzítetlen szekrénypolcot, amin étkezett, így azóta - asztal hiányában - zárkatársával együtt a szemetes tetején étkeznek. A panaszt a BRFK Ellenőrzési Főosztályának a vezetője kivizsgálta, melynek során meghallgatta a III. kerületi Rendőrkapitányság Közrendvédelmi Osztály Fogda- és Kísérőőri Alosztályának vezetőjét, a szolgálatban levő fogdaőröket, az ellenőrzést végző két személyt, a panaszost, ill. nyilatkoztatta a panaszos zárkatársát.
A főosztályvezető által lefolytatott vizsgálat szerint a cukorbeteg panaszos 2003. december 17-én 14 óra körül szólt a fogdaszolgálatnak, hogy a hűtőből adják be számára a reggelire járó élelmiszereket (a reggeli margarint és az orvos által engedélyezett kefírt) étkezés céljából. A fogvatartott cukorbetegségéről tudomással bíró fogdaszolgálat eleget tett a kérésnek. Az élelmiszer beadását követően a fogvatartottat az előadója kihallgatásra hívatta, így az étkezés elmaradt. Ezután érkeztek meg a fogdába a BRFK ellenőrei, akik a panaszos zárkájából kivitték az el nem fogyasztott élelmiszereket. A zárka tárgyi feltételeinek ellenőrzése során észlelték, hogy az egyik polc nincs rögzítve, ezért azt is kivitették a zárkából.
A vizsgálat megállapításai szerint „a fogvatartott részére a fogdaszemélyzet cukorbetegségére tekintettel jogszerűen biztosította a rendkívüli étkezés lehetőségét, azonban jogszerűen és szakszerűen járt el az ellenőrzést végző is, amikor a zárkaegységben levő élelmiszereket – a fogvatartott távollétében – eltávolította.” A rögzítetlen polcot azért távolították el, mert az - esetleges támadásra való alkalmassága miatt - veszélyeztette az őrzésbiztonságot. „Az ellenőrzés napján szolgálatot teljesítő fogdaőrök, és azok vezetője meghallgatásuk során egybehangzóan elmondták, hogy az ellenőrzést végrehajtók a legmesszebbmenőkig szem előtt tartották az ellenőrzés alá vontak és a fogvatartottak személyiségi jogait.” 
Az ügyben keletkezett iratokat határozathozatal céljából megküldték a III. kerületi Rendőrkapitányság vezetőjének, mint a fogdaszolgálat parancsnokának. A kapitányságvezető a panaszt 2004. március 10-én hozott határozatával elutasította. A budapesti rendőrfőkapitány által lefolytatott vizsgálat szerint „megállapítható, hogy az ügyben jogsértés, mulasztás nem történt.” 
A megküldött iratok alapján a fenti tényállás a következőkkel egészíthető ki: A panaszos zárkatársa 2003. december 21-én tett nyilatkozata szerint az ellenőrzést végző személyekkel közölte, hogy a zárkában levő margarin és kefír a kihallgatáson levő zárkatársáé, aki cukorbeteg. 
A Fogda- és Kísérőszolgálati Alosztály vezetője december 22-én kelt jelentésében foglaltak szerint az ellenőrzés megkezdésekor a panaszos zárkatársa elmondta, hogy az élelmiszer a panaszos tulajdona, aki kihallgatáson van. A további kérdéseket ill. válaszokat már nem hallotta, mert kiment a zárkából. Kijelentette, hogy „az Ellenőrzési Főosztály munkatársai nem tettek fel kérdést az őrségnek az élelmiszer zárkában találhatóságának okáról, ezért az őrség nem is tájékoztatta őket arról, hogy a fogvatartott cukorbeteg.” A két fogdaőr mindvégig a zárkán kívül tartózkodott, így nem volt tudomásuk a zárkában elhangzottakról.
Az ellenőrök 2004. január 14-én kelt jelentése szerint a fogdaellenőrzés során több zárkában megtalálták a reggelire kiadott margarint, amit a reggeli után 30 perccel ki kellett volna vinni a zárkákból. A 3. számú zárkában az ellenőrzésnél jelen levő alosztályvezető közölte, hogy a fogvatartott cukorbeteg, ezért az ő részére kb. 10 perccel korábban beadott élelmet a zárkában hagyták. A panaszos zárkájában (8. szám) szintén margarint találtak, de senki nem tájékoztatta őket arról, hogy a távollevő fogvatartott is cukorbeteg. Az élelmiszer romlandóságára tekintettel javasolták az alosztályvezetőnek a margarin eltávolítását. A jelentésben foglaltakat szóbeli meghallgatásuk során is megerősítették.
A BRFK-n 2004. január 15-én tartott jegyzőkönyvi meghallgatás alkalmával a fogdaőrök kijelentették, hogy a margarin a reggeliből maradhatott a zárkában, és azt korábban azért nem találták meg, mert a fogvatartott eldugta. A cukorbeteg panaszos pótléka ugyanis napi 2 kefírből és fél liter tejből állt.
2004. január 16-án a BRFK részéről vizsgálatot folytató főosztályvezető az ügy tisztázása érdekében felkereste a panaszost, és közölte vele, hogy az ellenőr azért távolította el a margarint a zárkából, mert úgy tudta, hogy azt még reggelire kapták. A polcot pedig támadásra való alkalmassága miatt kellett eltávolítani. A fogvatartott ekkor úgy nyilatkozott, hogy elfogadja, hogy az ellenőr jogszerűen járt el, mikor a romlandónak tekintett élelmiszert kivitte, de kifogásolja, hogy vacsoráig nem biztosítottak számára pótélelmezést.
A BRFK Ellenőrzési Főosztályának vezetője 2004. január 16-án kelt összefoglaló jelentésében arra a következtetésre jutott, hogy az ügy összes körülményére tekintettel kétséget kizáróan megállapítható, hogy az Ellenőrzési Főosztály beosztottai az ellenőrzés alkalmával jogszerűen és szakszerűen jártak el. Megállapítást nyert, hogy a fogvatartott panaszos által előadottak nem kellően megalapozottak, amit a személyes meghallgatás alkalmával sikerült tisztázni. Javaslatot tett egy belső vizsgálat lefolytatására, annak feltárása érdekében, hogy a fogvatartott részére az orvos által előírt módon való étkezetést biztosították-e, ill. jelenleg hogyan hajtják végre; történt-e mulasztás a fogdaőrök részéről.
Az iratokat 2004. március 2-án megküldték a III. kerületi Rendőrkapitányság vezetőjének, aki 2004. március 10-én kelt határozatában a fogvatartott panaszát elutasította. Az indoklás szerint az esetet kivizsgálta, de fogdaőri mulasztást nem állapított meg, mivel csak azt az orvos által felírt napi élelmet tudják biztosítani a fogvatartottak számára, amit az élelmezési szolgálat a fogdára eljuttat. A fogvatartott részére beadott élelmiszert a kihallgatás idejére azért nem távolították el, mert a fogdaőrséget az előadó úgy tájékoztatta, hogy a fogvatartott csak rövid időt fog a fogdán kívül tölteni.

A vizsgálat megállapításai
I. 	A BRFK az ügyben lefolytatott vizsgálatok során - a fogdaőrök állításával szemben - tényként fogadta el, hogy az élelmiszereket a fogvatartott kérésére a fogdaőrök adták be a zárkába, azokat tehát a panaszos jogszerűen tartotta magánál. A panaszos zárkatársának nyilatkozatával ellentétben elfogadható az ellenőrök azon állítása, mely szerint a fogvatartott cukorbetegségéről nem volt tudomásuk. Nem fogadható el ugyanakkor az alosztályvezető azon kijelentése, hogy azért nem tájékoztatták az ellenőröket a panaszos cukorbetegségéről, mert nem tettek fel erre vonatkozó kérdést. Az alosztályvezetőnek ugyanis nyilvánvalóan kötelessége lett volna erre felhívnia az ellenőrök figyelmét, annál is inkább, mert - az ellenőrök szerint - korábban, egy másik zárkában már jelezte az ott tartózkodó fogvatartott cukorbetegségét. 
Mindezekre tekintettel vizsgálatom során megállapítom, hogy a BRFK ellenőrei - ténybeli tévedés folytán - nem követtek el mulasztást, a III. kerületi Rendőrkapitányság Fogda- és Kísérőszolgálati Alosztályvezetőjének a mulasztása azonban közvetlenül veszélyeztette a fogvatartott lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való jogát. A panasz orvosolhatatlanságára tekintettel kezdeményezéssel nem élek, de felhívom a III. kerületi Rendőrkapitányság vezetőjének a figyelmét arra, hogy a jövőben megfelelően működjenek együtt a fogdán ellenőrzést végző szervekkel.
A BRFK által lefolytatott vizsgálatok során az általam feltárt ellentmondásokat nem észlelték, noha birtokukban voltak a részemre megküldött iratok. Megállapították, hogy mind a fogdaőrök, mind az ellenőrök jogszerűen jártak el az élelem biztosítása ill. eltávolítása során, ugyanakkor figyelmen kívül hagyták, hogy a fogvatartott élelem nélkül maradt. A fogvatartott panaszának kivizsgálásáról 2004. január 16-án összefoglaló jelentés készült, az iratokat azonban csak március 2-án továbbították – határozathozatal céljából – a III. kerületi Rendőrkapitányságra. A rendőrkapitány a panaszt az Rtv. 93. § (2) és (3) bekezdésére figyelemmel elutasította. A határozat elleni fellebbezést - az Rtv. 93.§ (4) bek. alapján - 4000 Ft illeték lerovása mellett tette lehetővé.
Az Rtv. 92. § (1) bek. értelmében a törvényben felsorolt rendőri intézkedések ill. kényszerítő eszközök alkalmazása miatt lehet panaszt tenni. A fogvatartottnak a fogvatartással összefüggő ügyei vonatkozásában az 19/1995. (XII. 13.) BM rendelet 4. § (1) bek. irányadó. A fogvatartott ugyanakkor nem azt kifogásolta, amit a 2004. március 10-én kelt elutasító határozat indoklása tartalmaz, vagyis, hogy az élelmet miért nem távolították el, hanem épp az ellenkezőjét.
Mindezekre tekintettel megállapítom, hogy a fogvatartott panaszának kivizsgálása során – a vizsgálat tartalmi ellentmondásosságára és formai hibáira figyelemmel – mind a BRFK, mind a III. kerületi Rendőrkapitányság eljárása visszásságot okozott a tisztességes eljáráshoz való joggal összefüggésben. A hasonló esetek jövőbeni elkerülése érdekében - az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (Obtv.) 21. § (1) bek. alapján - kezdeményezésem a BRFK és a III. kerületi Rendőrkapitányság vezetőinek, hogy a fogvatartottak panaszainak kivizsgálása során mindenkor a vonatkozó jogszabályi előírásoknak megfelelőn, jogszerűen és szakszerűen járjanak el, a konkrét esetben pedig - a fogvatartott panaszával kapcsolatban - hozzanak a 19/1995. (XII. 13.) BM rendelet szerinti határozatot.
II. 	A rendőrségi fogdák rendjéről szóló 19/1995. (XII. 13.) BM rendelet 25. § (5) bek. kimondja, hogy a fogvatartottak étkezése a zárkában történik. Asztal hiányában viszont az emberhez méltó, kulturált étkezés lehetősége nem biztosított. Nem várható el a rendőrségi fogdán fogvatartottaktól, hogy a kukatetőn, az ágyon, esetleg a földön étkezzenek. Az Alkotmánybíróság 64/1991. (XII. 17.) AB határozatában kimondta, hogy „a méltóság az emberi élettel eleve együttjáró minőség, mely oszthatatlan és korlátozhatatlan, s ezért minden emberre nézve egyenlő. Az egyenlő méltósághoz való jog az élethez való joggal egységben azt biztosítja, hogy ne lehessen emberi életek értéke között jogilag különbséget tenni. Emberi méltósága és élete mindenkinek érinthetetlen, aki ember, függetlenül fizikai és szellemi fejlettségétől, ill. állapotától.” 
Mindezekre tekintettel vizsgálatom során megállapítom, hogy a III. kerületi Rendőrkapitányság fogdájában fennáll a fogvatartottak emberi méltósághoz való joga sérelmének közvetlen veszélye, azáltal, hogy a zárkákban nincs rendszeresítve asztal. Az Obtv. 20. § (1) bek. alapján ajánlást teszek az országos rendőr-főkapitánynak, hogy országosan vizsgáltassa meg a rendőrségi fogdák felszereltségét, és mindenütt tegye meg a szükséges intézkedéseket a kulturált, emberi méltóságnak megfelelő étkezés feltételeinek megteremtése érdekében.
Vizsgálatom során észleltem azt is, hogy a hivatkozott BM rendelet – a szabadságvesztés és az előzetes letartóztatás végrehajtásáról szóló 6/1996. (VII. 12.) IM rendelettel ellentétben – nem tartalmazza a zárka kötelező berendezési, ill. felszerelési tárgyainak felsorolását. A szabályozás hiánya egyrészt jogbizonytalansághoz vezet, másrészt hátrányosabb helyzetet jelenthet a rendőrségi fogdán fogvatartottak számára a bv. intézetekben fogvatartottakkal szemben. Megállapítom, hogy a jogi szabályozás hiánya visszásságot okoz a jogállamiságból levezethető jogbiztonsághoz való joggal összefüggésben, valamint hátrányos megkülönböztetés közvetlen veszélyét is magában rejti, ezért az Obtv. 25. §-a alapján javaslom a belügyminiszternek a 19/1995. (XII. 13.) BM rendelet megfelelő kiegészítését.

Budapest, 2004. október 27.
Takács Albert sk.