OBH 5010/2003.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Előadó: dr. Győrffy Zsuzsanna
A vizsgálat megindítása
A panaszos beadványában előadta, hogy a ”Tóparti Otthon” Jász-Nagykun-Szolnok Megyei Fogyatékosok Otthona és Rehabilitációs Intézményében (a továbbiakban: „Tóparti Otthon”) gondozott értelmi fogyatékos fiától 2002-ben 150.000 forintot kért kölcsön nyílászáró felújítására. A kért összeget megkapta, annak felét visszafizette. Fiával úgy állapodtak meg, hogy a kölcsön másik felét fia a panaszosnak ajándékozza. A panaszos sérelmezte, hogy a gyermekét gondozó intézmény a kölcsön folyósítása előtt az érdi földhivataltól lakásáról tulajdoni lapot kért, továbbá azt is, hogy a később benyújtott kérelmeire nem kapott választ.
A panaszos fiának gondnokság alá helyezése folyamatban van.
A beadvánnyal kapcsolatban felmerült az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében deklarált jogállamiságból erdő jogbiztonsághoz, ezen belül a tisztességes eljáráshoz való jog sérelmének gyanúja, ezért az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (a továbbiakban: Obtv) 16. § (1) bekezdésében kapott felhatalmazás alapján vizsgálatot indítottam.
A „Tóparti Otthon” igazgatójától és a gondnokság alá helyezés ügyében illetékes Kunhegyes Város Gyámhivatalának (a továbbiakban: gyámhivatal) vezetőjétől tájékoztatást és az ügyben rendelkezésükre álló dokumentumok másolatának megküldését kértem.
Az ügy jogszabályi háttere
•	A Magyar Köztársaság Alkotmánya
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
•	1997. évi CXLI. Törvény az ingatlan-nyilvántartásról
Inytv. 4. § (1) Az ingatlan-nyilvántartás - az e törvényben meghatározottak szerint - nyilvános.
(2) Az ingatlan-nyilvántartási tulajdoni lap tartalma korlátozás nélkül megismerhető: azt bárki megtekintheti, arról feljegyzést készíthet vagy hiteles másolatot kérhet. 
•	1959. évi IV. törvény a Polgári Törvénykönyvről
14. § (6) A bíróság különösen a következő ügycsoportok tekintetében korlátozhatja a gondnokság alá helyezett személy teljes cselekvőképességét:1. társadalombiztosítási, szociális és munkanélküli ellátás igénylése, illetve az azzal, valamint a munkaviszonyból és munkaviszony jellegű jogviszonyból származó, a 14/B. § (2) bekezdés c) pontjában foglalt mértéket meghaladó jövedelemmel való rendelkezés; 2. ingó és ingatlan vagyonnal kapcsolatos rendelkezési jog;
17. § (1) Gondnokság alá helyezés nélkül is cselekvőképtelen az, aki olyan állapotban van, hogy ügyei viteléhez szükséges belátási képessége - tartósan vagy a jognyilatkozata megtételekor átmenetileg - teljesen hiányzik.
(2) A gondnokság alá helyezés nélkül cselekvőképtelen személy jognyilatkozata - a (3) bekezdésben foglalt kivétellel - semmis.
18/A. § (1) A gyámhatóság kivételesen, azonnali intézkedést igénylő esetben ideiglenes gondnokot rendelhet annak a nagykorú személynek, akinek az ügyei viteléhez szükséges belátási képessége - pszichés állapota vagy szellemi fogyatkozása miatt - tartósan teljes mértékben hiányzik, és az érdekeinek védelme más módon - elsősorban zárlat elrendelésével - nem lehetséges. Az ideiglenes gondnokot kirendelő határozat ellen nincs helye fellebbezésnek.
(2) A gyámhatóság az ideiglenes gondnokot kirendelő határozatában megjelöli, hogy az ideiglenes gondnok a 14. § (6) bekezdésében meghatározott ügycsoportok közül melyekben járhat el az érintett személy helyett.
18/B. § A gyámhatóságnak a zárlat elrendelését, illetve az ideiglenes gondnokrendelést követő 8 napon belül a gondnokság alá helyezési pert meg kell indítania, a bíróságnak pedig legkésőbb a keresetlevél benyújtásától számított 30 napon belül a zárlatot, illetve az ideiglenes gondnokrendelést hivatalból felül kell vizsgálnia.
A tényállás és a vizsgálat megállapításai
A panaszos 1971-ben született, középsúlyos értelmi fogyatékos fiát, SZ. R-t Százhalombatta Város Önkormányzatának Polgármestere 3659-3/1997. számú, 1997. május 27-én kelt határozatával áthelyezte a „Tóparti Otthonba”. A határozat a panaszost gyermeke törvényes képviselőjeként nevesítette.
A panaszos 2002. augusztus 6-án gyermekétől – 10 hónapra – 150.000 forintot kért kölcsön nyílászáró felújítására. A panaszos fia a kölcsönhöz hozzájárult. A „Tóparti Otthon” vezetősége a panaszost arra kérte, hogy küldje meg az ingatlan tulajdoni lapjának másolatát, azért, hogy tudják, gondozottjuk nem idegen tulajdonban álló ingatlan felújításához járul hozzá.  A panaszos ezt – tekintettel arra, hogy a tulajdoni lap másolatának kikérése számára többletkiadást jelentett – telefoni beszélgetés során sérelmezte. Az intézmény vezetősége ekkor felajánlotta, hogy a tulajdoni lap másolatát hivatalból megkéri az érdi földhivataltól. Ezt a panaszos nem ellenezte, a későbbiekben ő is küldött egy tulajdoni lap másolatot az intézménynek.
Az ingatlan-nyilvántartásról szóló 1997. évi CXLI. törvény szerint a tulajdoni lapot bárki megtekintheti, arról feljegyzést készíthet vagy hiteles másolatot kérhet. Megállapítom, hogy az intézmény igazgatója Sz. R. vagyoni érdekvédelmét szem előtt tartva, jogszerűen járt el, akkor, amikor a panaszos által felújítani kívánt ingatlan tulajdoni lapjának másolatát megkérte, eljárásával alkotmányos joggal összefüggésbe hozható visszásságot nem okozott.
A panaszos a kölcsön összegéből négyhavi részletet fizetett vissza. 2003. február 23-i keltezéssel „kérelmet” nyújtott be, melynek szövege szerint a panaszosnak a fennmaradó összeget nem kell visszafizetnie, mert azt SZ. R. a panaszosnak ajándékozza. Sz. R. a kérelmet nem írta alá.
2003. július 15-én a panaszos ajándékozás címén 50.000 Ft-ot kért a fiától. A „Tóparti Otthon” igazgatója július 24-én kelt levelében jelezte a gyámhivatalnak, hogy a panaszos az elmúlt 2 évben több alkalommal kért nagyobb összeget a fiától. Az igazgató Sz. R. anyagi érdekeinek védelme miatt kérte a gyámhivatalt, hogy indítsa meg a gondnokság alá helyezési pert. Egy augusztus 5-én kelt orvosi szakvélemény szerint Sz. R. „…középsúlyos fokú szellemi fogyatkozásban szenved, ügyei viteléhez szükséges belátási képessége állandó jelleggel hiányzik, ezért gondnokság alá helyezése javasolható.”
A „Tóparti Otthon” igazgatója augusztus 12-én kelt leveléhez mellékelten megküldte a gyámhivatalnak a panaszos leveleit, amelyekben pénzt – július 30-án kelt levelében már 200.000. Ft-ot – kért a fiától.  Az igazgató asszony a gyámhivataltól – Sz. R. anyagi helyzetének megóvása érdekében – eseti gondnok kirendelésért kérte.
A gyámhivatal augusztus 28-án Tiszafüred Városi Bíróságnál keresetet nyújtott be SZ. R. cselekvőlépességet érintő gondnokság alá helyezése ügyében.  Az eljárás még folyamatban van.
Azzal, hogy a panaszos pénzt kérő leveleit az otthon igazgatója megküldte a gyámhivatalnak és kérte eseti gondnok kirendelését, ugyancsak Sz. R. érdekeit védelmezte. Álláspontom szerint a gyámhivatalnak a kérelmek kézhezvétele után a panaszost ügyfélnek kellett volna tekintenie. Sz. R. vagyoni ügyeinek intézésére – még a keresetlevél benyújtása előtt –  ideiglenes gondnokot kellett volna rendelnie. Ezt követően a panaszost tájékoztatnia kellett volna arról, hogy Sz. R. készpénz vagyonáról már nem jogosult rendelkezni, nevében az ideiglenes gondnok jár el. Ha a panaszos továbbra is fenntartotta volna kérelmeit, azokról alakszerű határozatban kellett volna dönteni. A gyámhivatal azzal, hogy elmulasztotta Sz. R. részére az ideiglenes gondnok kirendelését, továbbá azzal, hogy a panaszost nem tekintette ügyfélnek az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében foglalt jogállamiságból eredő jogbiztonsággal, ezen belül a tisztességes eljárással összefüggésben visszásságot okozott.
A jogsértések elkerülése érdekében az Obtv. 21. § (1) bekezdésében kapott felhatalmazás alapján Kunhegyes Város Gyámhivatalának vezetőjénél kezdeményezem: 
– a jövőben a gondnokság alá helyezendő személy érdekeinek védelmére még a cselekvőképességet érintő gondnokságot érintő keresetlevél benyújtása előtt gondoskodjon ideiglenes gondnok kirendeléséről.

Budapest, 2003. november 28.

Takács Albert