Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének
Jelentése
az OBH 4923/2003. számú ügyben

Előadó: dr. Fogarassy Edit
Az eljárás megindulása
A panaszos Hivatalomhoz intézett beadványában sérelmezte, hogy a Pécsi Rendőrkapitányságon folytatott büntetőeljárás során végrehajtott szembesítéséről a védőjét kizárták. A panasz alapján alkotmányos joggal összefüggő visszásság gyanújára tekintettel vizsgálatot rendeltem el, és a legfőbb ügyésztől állásfoglalást kértem az üggyel kapcsolatban.

Érintett alkotmányos jog:
Védelemhez való jog (Alkotmány 57. § /3/ bek.)

Alkalmazott jogszabály:
1998. évi XIX. törvény a büntetőeljárásról (2003. július 1-től hatályos Be.):
5. § (1) A terheltet megilleti a védelem joga.
(2) Mindenkinek joga van ahhoz, hogy szabadlábon védekezzék. E jogot korlátozni, illetőleg bárkinek a szabadságát elvonni csak az e törvényben meghatározott okból és a törvényben meghatározott eljárás alapján lehet.
(3) A terhelt személyesen védekezhet, és a védelmét az eljárás bármely szakaszában védő is elláthatja. A bíróság, az ügyész és a nyomozó hatóság biztosítja, hogy az, akivel szemben a büntetőeljárást folytatják, az e törvényben meghatározott módon védekezhessék.
(4) A védő eljárása az e törvényben meghatározott esetekben kötelező.
184. § (1) A nyomozási cselekményen az ügyészen, a nyomozó hatóság tagján és a jegyzőkönyvvezetőn kívül csak az lehet jelen, akinek a jelenlétét e törvény megengedi.
(2) Ha a gyanúsítottat az ügyész vagy a nyomozó hatóság kihallgatja, a védője a kihallgatáson jelen lehet. A védő jelen lehet az általa, illetve az általa védett gyanúsított által indítványozott tanúkihallgatáson, valamint az ilyen tanú részvételével megtartott szembesítésen is. A kihallgatáson jelen lévő védő a gyanúsítotthoz és a tanúhoz kérdéseket intézhet.
185. § (1) A gyanúsított, a védő és a sértett jelen lehet a szakértő meghallgatásánál, a szemlénél, a bizonyítási kísérletnél és a felismerésre bemutatásnál, indítványt terjeszthet elő és észrevételt tehet, a szakértőhöz kérdéseket intézhet. A felsoroltaknak a nyomozási cselekményről való értesítése kivételesen mellőzhető, ha ezt a nyomozási cselekmény sürgőssége indokolja. Az értesítést mellőzni kell, ha ennek következtében a tanú zártan kezelt adatai a gyanúsított, a védő és a sértett előtt ismertté válnának.
A Be. 184. § (2) bekezdése a védelem alapvető jogának [Be. 5. § (1), 50. §] az érvényesülését biztosítja a nyomozás, ezen belül egyes nyomozási cselekmények kapcsán előírva, hogy a védő az általa védett gyanúsított kihallgatásán jelen lehet. Továbbmenően a védő az általa, illetve az általa védett gyanúsított által indítványozott tanú kihallgatásán is jelen lehet. A védő jelenléti jogosultsága a kihallgatást nem késleltetheti, megjelenését a kellő időben kiadott írásbeli, vagy rövid úton foganatosított telefonon (faxon) történt értesítéssel szükséges biztosítani. Az értesítés megtörténtét az iratban megfelelően dokumentálni kell. Az értesítés ellenére meg nem jelent védő távolléte az eljárási cselekmény foganatosításának nem akadálya, ezt a gyanúsítottal közölni, a közlés tényét és a gyanúsított ezzel kapcsolatos nyilatkozatát jegyzőkönyvezni kell.
A Be. 124. § (1) bekezdése alapján az egyes vallomások közötti ellentmondást szükség esetén szembesítéssel lehet tisztázni. Indokolt ezért, hogy a védő ne csak az általa illetve védence által indítványozott tanúk kihallgatásán, hanem a végeredményét tekintve ezzel egyenértékű további nyilatkoztatáson, azaz a szembesítésen is jelen lehessen. A törvény a védői jelenlétet az ilyen tanú részvételével megtartott szembesítéseken teszi lehetővé, függetlenül attól, hogy a szembesítés másik résztvevőjének vallomástételénél a védő egyébként jelen lehetne-e avagy sem.

A vizsgálat megállapításai:
A Legfőbb Ügyészség – a panaszos beadványa alapján – megvizsgálta a Pécsi Rendőrkapitányságon folytatott nyomozás iratait, és megállapította, hogy 2003. augusztus 28-án a nyomozó hatóság - az 1998. évi XIX. törvény (Be.) 184. § (2) bekezdésére hivatkozva - nem engedélyezte a panaszos védőjének részvételét a panaszos és négy tanú szembesítésén. A legfőbb ügyész helyettese rámutatott arra, hogy az eljáró nyomozó hatóság helytelenül értelmezte a hivatkozott törvényi előírást. A Legfőbb Ügyészség álláspontja szerint ugyanis a Be. 184. § (2) bekezdésének első mondatából az következik, hogy a védő nem csupán az általa védett személy gyanúsítotti kihallgatásán lehet jelen, hanem mindazon bizonyítási cselekményen, amelyek az általa védett személy gyanúsítotti nyilatkozatával járnak együtt. A védő ezért a szembesítésen is jelen lehet függetlenül attól, hogy a védencét más gyanúsítottakkal, vagy az általa, ill. a védence által nem indítványozott tanúkkal szembesítik. Az ellenkező álláspont elfogadása a védelemhez való jog korlátozását jelentené. 
A Nyomozás Felügyeleti és Vádelőkészítési Főosztály ennek megfelelő intézkedést tett, melynek eredményeként a Pécsi Rendőrkapitányság vezetője elrendelte a szembesítések megismétlését a meghatalmazott védő jelenlétében.
Mindezekre tekintettel megállapítom, hogy a rendőrség eljárása visszásságot okozott a védelemhez való joggal összefüggésben. A nyomozó hatóságnak – a Be. egyik alapelve értelmében – biztosítania kell, hogy a terhelt a büntetőeljárás során a törvényben meghatározott módon védekezhessék. Figyelemmel arra, hogy a Legfőbb Ügyészség – törvényességi felügyeleti jogkörében eljárva – orvosolta a bekövetkezett jogsérelmet, ajánlást nem teszek, de felhívom a Baranya megyei rendőr-főkapitány figyelmét a védelemhez való jog teljes körű biztosításának garanciális jelentőségére. 

Budapest, 2004. június 16.
Takács Albert sk.