Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének
Jelentése
az OBH 4921/2003. számú ügyben

Előadó: dr. Szécsi Mária
Az eljárás megindulása
A panaszos a beadványában azt sérelmezte, hogy az ELTE ez év őszén megalakult Társadalomtudományi Kara (TÁTK) felszólította, a politológia szak hallgatójaként félévenként 100.000 Ft költségtérítést fizessen, holott őt államilag finanszírozott képzésre vették fel.
A panaszolt sérelem alkotmányos joggal összefüggő visszásságra utalt, ezért az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (Obtv.) alapján az ügyben vizsgálatot indítottam. Tájékoztatást kértem az egyetem rektorától. A rektor a válaszához csatolta az ügyben érintett két kar dékánjának hozzá írt levelét is. (A politológia szakra történő felvételről ez év júliusában még a Bölcsészettudományi Kar (BTK) dékánja döntött.)

A megállapított tényállás
A panaszos 2002 szeptembere óta folytatott tanulmányokat az ELTE BTK angol nyelv és irodalom, valamint francia nyelv és irodalom szakjain. 2003. július 28–án a BTK dékánja szakfelvételi engedélyében közölte vele, hogy felvételi vizsgaeredménye alapján felvételt nyert a politológia szak alap nappali tagozatára, államilag finanszírozott képzésre. „Döntés: Ponthatár teljesítve, felvéve áll. fin. további alapképzésre.” Az engedélyben felhívták a figyelmet a lap hátoldalán található tudnivaló tanulmányozására. E részben a következő szerepel: „Abban az esetben, ha Ön más intézmény államilag finanszírozott képzésben résztvevő hallgatója és úgy dönt, hogy a jelen szakfelvételi engedély birtokában ott megszünteti, vagy nem állami finanszírozásban folytatja tanulmányait, köteles a beiratkozásra magával hozni az átadó felsőoktatási intézmény igazolását. Az igazolás azért szükséges, mert a hatályos jogszabályok szerint csak egyik alapképzése lehet államilag finanszírozott.” Az engedélyen olvasható az is, hogy a panaszos jelenleg az ELTE–n angol–francia szakon tanul.
A panaszos 2003 nyarán a francia szakot leadta. A beiratkozáskor közölték vele, hogy tanulmányi félévenként 100.000 Ft költségtérítést kell fizetnie, ennek 20 %-át a beiratkozáskor, a többit október 15–ig. A panaszos a 20 %-ot befizette, hogy beiratkozhasson. 
Az ELTE rektora megkeresésemre arról tájékoztatott, hogy „A felvételi eljárás során a kar nem rendelkezett olyan információval, amely a korábbi tanulmányok megszüntetéséről szólt volna. A felvételi eljárás során a szakváltással tanulmányokat folytató hallgatókat – az Oktatási Minisztérium által működtetett rendszer előírásai szerint – az államilag finanszírozott irányszám terhére lehet felvenni. Mindezek alapján a felvételi eljárás során a kar olyan döntést hozott, mely szerint a hallgató az államilag finanszírozott további alapképzésre nyert felvételt.” Miután azonban a hallgató a korábbi tanulmányait nem szüntette meg, hiszen a 2002–ben elkezdett két szak közül csak az egyiket adta le, a 2003–ban elkezdett politológia szak további alapképzésnek minősül és nem folytatható államilag finanszírozott formában. A rektor válasza szerint a hallgatót a szakkezdési engedély hátoldalán tájékoztatták arról, hogy egyidejűleg csak egy államilag finanszírozott képzésen vehet részt. Erről egyébként a Felsőoktatási Felvételi Tájékoztató 2003. c. hivatalos kiadvány (Tájékoztató) a 24. oldalán ugyanilyen információt ad, a 109. oldalán pedig a költségtérítés összege is olvasható.
A panaszos álláspontja szerint a Tájékoztató 350. oldalán található, az ELTE BTK–ra vonatkozó intézményi tájékoztatásból az következik, hogy a politológia tanárképes bölcsészszak, és mint ilyen második tanárszakként lehet állami finanszírozású a 121. oldalon írt általános feltételek szerint. Ő ezen ismeretekre alapozva jelentkezett erre a szakra, és adta le az egyik nyelvszakot. Ily módon a politológia lett a második tanárszakja.
A rektor válaszában elismerte, hogy a 350. oldalon közölt információ hibás, „mivel az egyetem politológia szakon nem rendelkezik tanárképzési jogosultsággal, továbbá a politológia szak nem bölcsész szak. Ezt a szerkesztési hibát sem a kar, sem az Oktatási Minisztérium illetékesei nem vették észre.”. A rektor a kérdésemre jelezte, hogy a panaszos az egyetemen rendelkezésére álló jogorvoslat lehetőségével nem élt sem a dékánnál, sem a rektornál. A TÁTK dékánja közölte, hogy a hallgató nem csupán szóbeli értesítést kapott a fizetési kötelezettségéről, mert a szeptember 1-jén létrejött kar tanácsa 2–án a térítésről szóló szabályzatot elfogadta, és ezt a beiratkozáskor valamennyi hallgató kézhez kapta. A dékán az ombudsmani vizsgálatra való tekintettel annak befejezéséig adott haladékot a hallgatónak a fizetésre.

Érintett alkotmányos jogok
1949. évi XX. törvény a Magyar Köztársaság Alkotmányáról
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.

A jogszabályi háttér
1993. évi LXXX. törvény a felsőoktatásról szóló (Ftv.)
120/2000. (VII. 7.) Korm. rendelet a felsőoktatási intézmények képzési és fenntartási normatíva alapján történő finanszírozásáról (Fr.)
269/2000. (XII. 26.) Korm. rendelet a felsőoktatási intézmények felvételi eljárásainak általános szabályairól (Fer.)
51/2002. (III. 26.) Korm. rendelet az egyetemi és főiskolai hallgatók által fizetendő díjakról és térítésekről, valamint a részükre nyújtható egyes támogatásokról (Tr.)

A vizsgálat megállapításai
A panaszos az Ftv. és az ELTE szabályzata szerint rendelkezésére álló jogorvoslati jogával nem élt. Az, hogy telefonon megkereste az egyetem oktatási és tudományszervezési osztályának vezetőjét, és kérdéseivel a Hallgatói Önkormányzathoz is fordult, nem jogorvoslati kérelem. (A jogérvényesítés módjait célszerű a hallgatónak megismernie.) Bár az országgyűlési biztosnak csak a jogorvoslati eljárás befejezése után van eljárási kötelezettsége, a konkrét esetben mégis azért indítottam vizsgálatot a panaszolt ügyben, mert a rektor megkeresésemre írt válaszából egyértelmű volt, hogy álláspontja szerint jogsértés nem történt, ezért a jogorvoslati kérelem bizonyára nem járt volna eredménnyel.
A panaszos a Tájékoztató 350. oldalának (1) lábjegyzete alapján lényegében joggal feltételezte, hogy a szak, amelyre jelentkezik tanárszak, ami után második tanárszakként nem kell költségtérítést fizetnie. Ez a lábjegyzet ugyanis felsorolja a tanárképes bölcsész szakokat, amelyekhez tanári képesítést is lehet szerezni. Közöttük szerepel a politológia is. A Tájékoztató intézményi része valóban hibás volt, amiért az Ftv. és a Fer. alapján megítélésem szerint az intézmény felelős elsődlegesen. (Erre utal egyébként a Tájékoztató szerkesztői bevezetése is.) Hiba volt az is, hogy a Tájékoztató megjelenése után a tévedést nem javították (a Fer. 2. § (2) bekezdése szerint erre van lehetőség), vagy legalább a szakra jelentkezőket erről valamilyen módon nem tájékoztatták. Ha ez megtörtént volna, akkor a szakot második tanárszakként választani kívánók újra mérlegelhették volna döntésüket.
A szakfelvételi engedélyben alkalmazott típusszöveg inkább erősítette a félreértést, mintsem – a BTK szándéka szerint – csökkentette volna. A „felvéve államilag finanszírozott helyre” szöveg kiegészítése a „további alapképzésre” megjegyzéssel ugyanis inkább arra utal, hogy a felvétel államilag finanszírozott képzésre szól, mint arra, hogy a felvétel idején már alapképzésben résztvevő hallgató térítéses képzésű lesz, hacsak nem szakváltó, vagy második tanárszakos. A BTK úgy vélte, hogy ez a „további alapképzés” kiegészítés és a lap hátoldalán lévő tájékoztatás arról, hogy csak az első alapképzés lehet államilag finanszírozott, elegendő eligazítás. Sajnos ebben tévedett. (Megjegyzem, az engedély hátoldalán kifejezetten azt írják, hogy ha más intézményben tanul a jelentkező, akkor kell az átadó intézmény igazolását csatolni. Jelen esetben nem volt szó más intézményről, bár lehet, hogy a beiratkozáskor már önálló új kart ennek tekintették.)
Az ELTE a Tájékoztató, az ELTE BTK pedig a szakfelvételi engedély megfogalmazásakor nem járt el körültekintően. Ez pedig sérelmet okozott a jogállamiságból fakadó tisztességes eljáráshoz való alkotmányos joggal összefüggésben. A tisztességes eljárás követelménye, hogy a hatóság, a közszolgáltató megfelelő (pontos, világos) tájékoztatást adjon az ügyfélnek, a szolgáltatását igénybe vevőnek.
Ugyanakkor a felvételizőtől gondos eljárásként az elvárható, hogy közvetlenül érdeklődjék a tanulmányi osztályon a feltételekről akkor, ha ugyanazon a karon jelentkezik egy másik szakra, ahol a már folyó tanulmányait az egyik szakon fel kell adnia ahhoz, hogy az állami kedvezményt az új szaknál elképzelése szerint igénybe vehesse. A Tájékoztató 119. oldalán a (8) lábjegyzet külön felhívja a figyelmet arra, hogy a szak tanárképessége nem jelenti azt, hogy a választott intézményben lehetőség van a tanári képesítés megszerzésére. Ezért erről a Tájékoztató intézményi részében kell tájékozódni. (E tekintetben persze eligazító információnak látszott – bár nem egészen aggálytalan módon – a Tájékoztató intézményi részében olvasható lábjegyzet.)
Az egyetem hibáira, a tisztességes eljárás sérelmére hivatkozással nem lehet eltérni az Ftv.-nek (124/E. § d) és t) pont), és a végrehajtására vonatkozó kormányrendeleteknek (Tr., Fr.) attól a rendelkezésétől, hogy a második alapképzésben a hallgatónak már költségtérítést kell fizetnie. Az alkotmányos joggal összefüggő visszásság orvoslásaként ezért nem kezdeményeztem a panaszos esetén a költségtérítés elengedését. Erről az intézmény a szabályzata szerint dönthet. A hibás tájékoztatással okozott kár megtérítését azonban – ilyen a költségtérítés is – a panaszos igényelheti az intézménytől, végső soron akár polgári per útján is. 
A panaszosnak a beiratkozáskor átadták a költségtérítésre vonatkozó szabályzatot, amelyben a politológia szak hallgatóinak fizetési kötelezettsége és összege is benne volt, ez írásos értesítésként – a panaszos kifogásával szemben – elfogadható. Megfelel továbbá az R.–nek is, amely szerint a beiratkozáskor a szabályzatról kell tájékoztatást adni (19. § (2) bek.).

Összegezve
Az ELTE a Tájékoztató pontatlan szövegével, az ELTE BTK a szakfelvételi engedély nem egyértelmű megfogalmazásával visszásságot okozott a panaszosnak a tisztességes eljáráshoz való alkotmányos jogával összefüggésben. A konkrét esetben azonban a sérelem orvoslására kezdeményezést nem teszek, mert a jogszabály szerint a hallgató fizetési kötelezettsége fennáll. Az egyetem, jelen esetben az ELTE TTK dékánjának joga, hogy a költségtérítés összegét méltányosságból csökkentse. E lehetőséget megfontolásra javaslom. A jövőre nézve kérem az egyetem rektorát, hogy fordítsanak nagyobb gondot a korrekt, körültekintő tájékoztatásra. Hiba észlelése esetén, azt haladéktalanul javítsák a hallgatók, a felvételre jelentkezők érdekében, a hátrányok elhárítására, csökkentésére. Kérem az egyetem rektorát, hogy e kezdeményezésemmel kapcsolatos állásfoglalásáról 30 napon belül szíveskedjék tájékoztatni.

Budapest, 2003. december 18.
Takács Albert sk.