Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának 
Jelentése
az OBH 4898/2003. sz. ügyben

Előadó: dr. Tasi Katalin

A vizsgálat megindulása

Panaszos írásban fordult az Országgyűlési Biztos Hivatalához, és előadta, hogy a tiszatenyői köztemetőben nyugvó hozzátartozói kettes sírhelyéből mindkét oldalon földet vettek el, amikor a szomszédos sírhelyek felett rendelkezni jogosultak sírkeret és sírperem felújítást végeztek. Beadványt tevő panasszal fordult a helyi önkormányzathoz, de arról tájékoztatott, hogy ügyével érdemben nem foglalkoztak, panaszára írásbeli választ nem kapott.  

A panasz alapján az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 16. és 17. §-ainak értelmében vizsgálatot indítottam, mert felmerült a jogállamiság elvéből származtatható jogbiztonság hoz fűződő jog, valamint az emberi méltósághoz fűződő – összefüggésben a kegyeleti jogokkal – jog sérelmének gyanúja. 

Érintett alkotmányos jogok 

1949. évi XX. törvény A Magyar Köztársaság Alkotmánya
2. § A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam. 
54. § (1) A Magyar Köztársaságban minden embernek veleszületett joga van az élethez és az emberi méltósághoz, amelyektől senkit nem lehet önkényesen megfosztani. (Az emberi méltósához való jogból fakad a hozzátartozók kegyeleti joga, és a temetkezés során eljáró szerveknek és szolgáltatóknak azon kötelessége, hogy eljárásaik során ezt tiszteletben tartsák.)

Egyéb kapcsolódó jogszabályok

1999. évi XLIII. törvény A temetőkről és a temetkezésről 

145/1999. (X. 1.) Korm. rend. A temetőkről és a temetkezésről szóló 1999. évi XLIII. törvény végrehajtásáról

Tiszatenyő Községi Önkormányzat 12/2000. (XII.1.) számú rendelete

1977. évi I. törvény a közérdekű bejelentésekről, javaslatokról és panaszokról
6. § Ha a közérdekű bejelentést, illetőleg javaslatot nem az elintézésre hivatott szervhez tették meg, azt nyolc napon belül oda át kell tenni. Az áttételről a bejelentőt, illetve javaslattevőt egyidejűleg értesíteni kell.
7. § Az elintézésre hivatott szerv a közérdekű bejelentőt és javaslattevőt meghallgatja, ha azt a bejelentés tartalma szükségessé teszi.
11. § (1) Az elintézésre hivatott szerv a vizsgálat befejezésekor a tett intézkedésről vagy annak mellőzéséről köteles a bejelentőt (javaslattevőt) írásban haladéktalanul értesíteni. Az állásfoglalás indokait is közölni kell.
(2) Az írásbeli értesítés mellőzhető, ha az elintézésről a bejelentőt (javaslattevőt) szóban tájékoztatták és a tájékoztatást tudomásul vette.
17. § (1) A panasz olyan kérelem, amely egyéni jogsérelem vagy érdeksérelem megszüntetésére irányul és elintézése nem tartozik más, jogilag szabályozott - így különösen bírósági, államigazgatási, munkaügyi (szövetkezeti) döntőbizottsági - eljárásra.
(2) A panasz benyújtására és elintézésére e törvény II. fejezetében meghatározott rendelkezések - a következő eltérésekkel - irányadók.
(3) Ha a panasztevő az intézkedést nem tartja kielégítőnek, kérelmére a panaszt - felülvizsgálat keretében - a felettes szerv intézi el. A felettes szerv intézkedése ellen további panasznak nincs helye.

A megállapított tényállás 

Panaszos 1970-ben váltott kettős sírhelyet a községi temetőben, amit 1963-ban alapítottak. Az önkormányzat jegyzőjének tájékoztatása szerint 1974-ben szabályozták a temetkezési tevékenységet, és az alapítástól eddig az időszakig nem lelhető fel a sírhelyek egymástól való távolságára vonatkozó szabály.

Panaszos hozzátartozójának sírhelye melletti mindkét szomszéd 2002. őszén végzett sírkeret- és peremfelújítást, ami kapcsán panaszos és férje a községi önkormányzat polgármesteréhez fordult azt panaszolva, hogy a sírhelyek közötti távolság nem éri el a rendeletben előír méretet, mivel az így csak 20-20 centiméter.

Ezt követően panaszos és a temetési ügyekkel foglalkozó önkormányzati alkalmazott jelenlétében helyszíni szemlén a temető gondnoka lemérte panaszos hozzátartozója sírhelyének méretét, és megállapította, hogy az méreteiben megfelel a rendeletben előírtaknak. Megállapították azt is, hogy a sírhelyek közötti távolság húsz centiméter. Ez az átlagos távolság egyébként a temetőben lévő régebben megváltott sírhelyek is. A helyszíni szemlén az önkormányzat polgármestere felajánlotta panaszosnak, hogy a folytatólagosan megnyitott sorban rendelkezésükre bocsát egy kettős sírhelyet, amely így a rendeletben előírt távolság betartását is lehetővé teszi, de panaszos azt nem fogadta el. Panaszos ezek után is ragaszkodott ahhoz, hogy a szomszédos sírhelyek épített peremét távolíttassák el, így betartva a rendeletben előírt távolságot.

A panasz elintézésével kapcsolatban a jegyző arról tájékoztatott, hogy annak bejelentése sem írásban történt meg, sem pedig a kivizsgálásáról nem készítettek írásbeli feljegyzést.

A vizsgálat megállapításai

1.
Ahogyan azt már korábbi jelentésemben is kifejtettem, „a temetőkről és temetkezésről szóló 1999. évi XLIII. törvény (a továbbiakban: Tv.) alapvető célja az elhunytak emlékének méltó megőrzése és ápolása, a temetkezés kegyeleti és közegészségügyi funkcióinak érvényesítés, valamint a hazai temető- és temetkezési kultúra fejlesztése. A temetkezési tevékenység ellátása és a temetők fenntartása, üzemeltetése olyan anyagi-műszaki, illetve humán jellegű közszolgáltatás, amelynek megszervezése, zavartalan lebonyolítása alapvetően kegyeleti célokat szolgál. Ezt a szolgáltatást – szoros összefüggésben az emberi méltósághoz való alkotmányos alapjoggal – kényszerűen kell elvégezni. A helyi önkormányzatokról szóló 1990. évi LXV. törvény kötelező önkormányzati feladatként határozza meg a köztemetők fenntartását, a Tv. pedig e feladat ellátásának kereteit állapítja meg. „A temetőfenntartói tevékenység és ehhez kapcsolódóan az üzemeltetés a tulajdonos törvényes joga és kötelezettsége. A köztemető fenntartásáért és működéséért való felelőssége a települési önkormányzat képviselőtestülete, Budapesten a Fővárosi Közgyűlés viseli. Ez a felelősség akkor is fennáll, ha a köztemető üzemeltetését az önkormányzat önkormányzati intézmény létrehozásával vagy saját tulajdonú gazdasági társaság alapításával oldja meg. Az önkormányzat a temető üzemeltetésére kötött szerződés ellenére maga felel a temető fenntartásáért.”[1] „ (OBH 3301/2003.)

Tiszatenyő Községi Önkormányzat 1996. június 30-án kötött szerződést egy gazdasági társasággal a köztemető üzemeltetésére, ezzel téve elsősorban eleget fenti, törvényben előírt kötelezettségének. A 12/2000. (XII. 1.) számú, a temetőkről és a temetkezésről szóló rendeletének 5. § (1) bekezdése határozza meg a sírhelyek méretét, mely szerint a kettős sírhely mérete 210 x 190 centiméter, amelynek panaszos hozzátartozójának sírhelye megfelel. A (2) bekezdés jelenti ki egyértelműen, hogy a sírok egymástól legalább 60 centiméterre kell, hogy legyenek. 

Tekintve, hogy a kérdéses sírhely szomszédságában fekvő sírhelyeknél nem a keret építése, hanem annak felújítása történt meg, vélelmeztem, hogy azok korábban is hasonló méretűek voltak. Ebben a feltételezésemben az önkormányzat jegyzője megerősített. Mivel azonban a betemetések az 1970-es években történtek, azok szabályosságát nem áll módomban vizsgálni. Az Obtv. 17. § (3) bekezdése értelmében az országgyűlési biztos vizsgálati lehetősége az 1989. évi XXXI. törvény hatálybalépését követően indult eljárásokra terjed ki. Másrészt a jelenleg hatályos önkormányzati rendelet csak 2000-től írja elő a sírhelyek közötti kötelező 60 centiméteres távolságot, ezért a visszamenőleges hatály tilalmának elve értelmében nem állapítható meg jogsértés.

Megállapítom, hogy bár a jelenleg fennálló állapot ellentétes a hatályos jogszabályi előírásokkal, az már kialakult annak hatályba lépése előtt. A szomszédos sírhelyek körüli perem egyébként is a sírhely megközelítését, annak gondozását teszi lehetővé, nemcsak a szomszédos sírhelyek, hanem panaszos hozzátartozójának sírhelye (ami egyébként földdel borított sírhely) tekintetében is. Különösen méltányolandó a polgármester felajánlása egy újabb, a rendelkezéseknek megfelelő sírhely rendelkezésre bocsátásával kapcsolatban, ám az is érthető, hogy panaszos hozzátartozója újratemetésébe nem egyezett bele.

Jogszabály írja elő, hogy a kegyeleti méltóság megőrzése a temető fenntartójának feladata. Ennek a feladatának a polgármester, illetve a fenntartó önkormányzat fenti eljárásával illetve felajánlásával álláspontom szerint eleget tett.

A fentiekkel összefüggésben megállapítom, hogy az eljáró szerv törekedett a törvény által előírt kötelezettsége, a kegyeleti méltóság megőrzésére, és ezzel összefüggésben nem okozott alkotmányos visszásságot, különös tekintettel arra is, hogy panaszos hozzátartozójának sírhelye a jegyző tájékoztatása szerint betemetésre alkalmas, azaz mind gyakorlati, mind kegyeleti funkciójának megfelel.

2.
A sírhely méretével kapcsolatos panasz kivizsgálására - a közérdekű bejelentésekről, javaslatokról és panaszokról szóló 1977. évi I. törvény (a továbbiakban: Ptv.) eljárási rendelkezéseit alkalmazva – mint fenntartó, az önkormányzat köteles. A panasz érdembeli kivizsgálása a helyszíni szemle során megtörtént.

Mégis akkor járt volna el helyesen az önkormányzat, ha a helyszíni szemle során megállapítottakról jegyzőkönyvet készít, és annak megküldésével külön, írásban (vagy szóban a Ptv. 11. §. (2) bekezdése esetében), de mindenképpen dokumentálható módon értesítette volna a panaszost, válaszlevelében kioktatva őt a Ptv. 17. §. (3) bekezdésében foglaltakra.

Az írásba foglalás a későbbi viták rendezése, a hitelesség miatt is elengedhetetlen követelmény, amely betartására fokozottan ügyelni kell.

Mindezekből következően megállapítom, hogy Tiszatenyő Községi Önkormányzata azzal, hogy a panasz kivizsgálását követően elmulasztotta a vizsgálat eredményét írásba foglalni, valamint hogy nem tájékoztatta panaszost a Ptv-ben foglaltakról, a jogbiztonságból származtatható tisztességes eljáráshoz való joggal összefüggésben alkotmányos visszásságot okozott.

Kezdeményezés

Felkérem Tiszatenyő Község Önkormányzatának polgármesterét, a jövőben, a hasonló esetekben a panasz kivizsgálásának eredményét a panaszos egyet nem értése esetén írásban szíveskedjen közölni.

Tekintettel, hogy a helyszíni szemle lefolytatásakor azonnal felhívta a polgármester a temető üzemeltetőjét a helyi temetkezési rendeletben foglaltak megtartására, ezzel kapcsolatban kezdeményezéssel nem élek.

Budapest. 2004. március 18.

Lenkovics Barnabás
[1] Laborcné – dr. Bekényi – Horváth : Útmutató a temetkezési jogszabályok alkalmazásához; Perfekt Gazdasági tanácsadó, Oktató és  Kiadó Rt. Budapest. 2000. (33. oldal) ISBN: 963 394 399 X