Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának
Jelentése
az OBH 4787/3/2003. számú ügyben

Ügyintéző: dr. Kunné dr. Simonyi Anna

Az eljárás megindulása
A panaszos személyesen előadott panaszában azt sérelmezte, hogy a szigetszentmiklósi jegyző a szomszédja engedély nélküli lakóház építésére a 2002. január 14-én kelt határozatával fennmaradási és továbbépítési engedélyt adott. A ház saját lakóházuktól hat méteren belüli áll, az oldalfalban két nagy méretű ablakot helyeztek el. Saját ingatlanának három tulajdonosa van, egyik fia a határozatot – rossz címzés miatt – 2002. február 6-án vette át. A tulajdonostársak a fellebbezést 2002. február 14-én nyújtották be. A jegyző a fellebbezést azzal utasította el, hogy az elkésett.
Figyelemmel arra, hogy a beadványban írtak a jogállamiságból fakadó jogbiztonság alkotmányos elvének érvényesülésével, a tulajdonhoz, valamint a jogorvoslathoz fűződő alkotmányos joggal összefüggő visszásság gyanújára engedtek következtetni, az ügyben vizsgálatot indítottam. A vizsgálat megindításával egyidejűleg, az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 18. § (3) bekezdése alapján felkértem a Pest Megyei Közigazgatási Hivatal vezetőjét, hogy a panasszal kapcsolatban folytasson le előzetesen vizsgálatot, és álláspontjáról adjon tájékoztatást. Kértem továbbá, hogy amennyiben a panasz megalapozott, tegye meg a szükséges intézkedéseket. 

Megállapított tényállás
A Pest Megyei Közigazgatási Hivatal vezetője a kért vizsgálatot követően arról tájékoztatott, hogy „az építtető által benyújtott és engedélyezett tervdokumentáció 30%-nál nagyobb beépítettséget eredményez, és az épületnek panaszos ingatlana felé eső homlokzatán (az oldalhatáros kialakítás miatt) szabálytalan ablakokat helyeztek el (a tervlapok ábrázolása nem egyértelmű)”. A megyei közigazgatási hivatal vezetője arról is tájékoztatott, hogy jogerős és végrehajthatóvá vált építési engedély miatt államigazgatási eljárás keretében felügyeleti jogkörben sincs azonban módja a határozat megváltoztatására vagy a megsemmisítésére, hiszen ebben az esetben jóhiszeműen szerzett és gyakorolt jogok sérülnének.

Érintett alkotmányos jogok
A Magyar Köztársaság Alkotmánya
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
13.§ (1) A Magyar Köztársaság biztosítja a tulajdonhoz való jogot.
57. § (5) A Magyar Köztársaságban a törvényben meghatározottak szerint mindenki jogorvoslattal élhet az olyan bírósági, közigazgatási és más hatósági döntés ellen, amely a jogát vagy jogos érdekét sérti. A jogorvoslati jogot - a jogviták ésszerű időn belüli elbírálásának érdekében, azzal arányosan - a jelen lévő országgyűlési képviselők kétharmadának szavazatával elfogadott törvény korlátozhatja.

A vizsgálat megállapításai
A Pest Megyei Közigazgatási Hivatal vezetőjének az ügyben folytatott tényállás tisztázása során tett megállapításaival és azzal, hogy a benyújtott fellebbezés elkésettnek minősül, egyetértek. A rendelkezésre álló iratokból kétséget kizáróan megállapítható, hogy a panaszos és az egyik fia 2002. január 22-én vették át a határozatot, és másik fia, aki a rossz címzés miatt csak 2002. február 6-án értesült a döntésről, a fellebbezést nem írta alá, a fellebbezés benyújtására meghatalmazást nem adott a panaszosnak.
A Legfelsőbb Bíróság a Kf.IV.28.137/199. sz. határozatában (BH2001. 95.) kifejtette, hogy „valamely közigazgatási határozat anyagi jogi jellegű jogszabálysértése, amely esetlegesen utóbb jut az ügyfél tudomására, az Áe. szerinti szabályozás értelmében nem ad jogi lehetőséget a jogorvoslati határidők törvényben meghatározott idejének mellőzésére, túllépésére, illetőleg újraélesztésére. Az Áe. 45. §-ának (1) bekezdése a határozat kézbesítés útján történő közlését írja elő, amely a perbeli esetben az alperes által sem vitatottan szabályszerűen megtörtént. Az alperesi beavatkozó a számára szabályszerűen kézbesített határozat ellen az Áe. 62. §-ának (1) és (2) bekezdése szerinti 15 napos határidő alatt fellebbezést nem nyújtott be. Az a tény pedig, hogy a többi ügyfél vonatkozásában a fellebbezési határidő még nem telt le, az előzőekben rögzített jogszabályi rendelkezésekből következően az alperesi beavatkozó fellebbezésének jogszerű elbírálási lehetőségét nem teremti meg. A felettes szerv az elsőfokú határozatot és az azt megelőző eljárást csak az eljárási szabályoknak megfelelően eljárva benyújtott fellebbezés kapcsán vizsgálhatja meg (Áe. 66. §, 67. §). Az Áe. 16. §-ának (3) bekezdése kimondja, hogy a kérelmet tartalma szerint kell elbírálni. A tartalma szerint fellebbezésnek tekintendő beadványra is irányadóak azonban az Áe. 62. §-ában 39. és 40. §-ában meghatározottak. A közigazgatási szerv határidő elmulasztása esetén az eljárását csak akkor folytathatja, ha az igazolási kérelemnek helyt ad [Áe. 40. § (5) bekezdés]”.
Ugyanakkor meg kell állapítanom, hogy a másodfokú hatóság a fellebbezés határidejének elmulasztása miatt benyújtott igazolási kérelmet elutasító határozat elleni fellebbezés során, bár valamennyi előzményi irat a rendelkezésére állt (és a panaszos is kifejezetten rámutatott a kifogásolt döntés jogszabálysértésére), nem járt el kellő körültekintéssel. Észlelnie kellett volna, hogy a tervdokumentáció az övezetre előírt beépítési %-ot eleve meghaladja, továbbá azt is, hogy a szinte oldalhatáron elhelyezkedő épületnek (a konyha melletti) „étkező-konyha” elnevezésű helyisége nyílászáróit alacsonyabbra és nagyobbra tervezték a megengedettnél. Az Áe. 2. §-a deklarálja, hogy a közigazgatási szervek eljárásukban következetesen érvényre juttatják a törvényességet, demokratizmust és humanizmust, valamint, hogy előmozdítják a jogok érvényesülését és a kötelességek teljesítését, az állampolgári fegyelem megszilárdítását. A törvényi előírás és az Alkotmány 77. § (2) bekezdése értelmében az Alkotmány és az alkotmányos jogszabályok mindenkire egyaránt kötelezőek. Ezen alkotmányos alapelv figyelembe vételével álláspontom szerint akkor járt volna el helyesen a másodfokú építésügyi hatóság, ha törvényességi vizsgálatot kezdeményez az illetékes ügyészségnél, vagy felhívja a panaszos figyelmét erre a lehetőségre.
Az Áe. 74. §-ához - mely szerint az államigazgatási ügyben benyújtott ügyészi óvásra, felszólalásra, figyelmeztetésre és más ügyészi intézkedésre a Magyar Köztársaság ügyészségéről szóló törvény az irányadó - fűzött kommentár rámutat arra, hogy az ügyészi törvényességi felügyelet sajátos területe az államigazgatás ügyészi kontrollja. Kifejti, hogy „az ügyész a kérelem alapján a kifogásolt államigazgatási határozatot kizárólag törvényességi szempontból vizsgálhatja, nem tartozik a hatáskörébe a döntés célszerűségi, méltányossági szempontú minősítése. Végezetül az ügyész az eljárás bármelyik szakaszában jogosult fellépni, az alapeljárásban és a jogorvoslati eljárásban egyaránt. Az óvás a legáltalánosabb ügyészi intézkedés, az államigazgatási szerv jogerős, illetőleg végrehajtható határozata ellen. Az ügyész a határozatot kibocsátó szervhez, illetőleg annak felettes szervéhez nyújthat be óvást. Az óvásban indítványozhatja az általa kifogásolt határozat felfüggesztését is. A felfüggesztési indítvány nyomán a közigazgatási szerv köteles a kifogásolt határozat végrehajtását a saját döntéséig, illetőleg a felettes szerv döntéséig azonnal felfüggeszteni és erről az ügyészt értesíteni.”
Az első fokú hatóság törvénysértő döntése - maga a tervező a műszaki dokumentáció szöveges részében nyilatkozta, hogy a megengedett beépítési %-ot a tervezett építkezés meghaladja, valamint a tervrajzon jól látható, hogy az oldalhatáros beépítés ellenére az OTÉK-ban szabályozottól (37. § (4) bek.) eltérően nemcsak 1,80 m magasságban elhelyezendő szellőzőnyílásokat terveztek, súlyosan sérti  a panaszosnak a tulajdonhoz és a magánlakás sérthetetlenségéhez fűződő alkotmányos jogait.  Az engedélyezett, a huzamos tartózkodásra is alkalmas „konyha-étkező” elnevezésű helyiségben 2 db 100/160-as nyílászáró elhelyezése a panaszos ingatlanának vagyoni biztonsága veszélyeztetésének lehetőségét is magában foglalja, és ingatlana rendeltetésszerű használatát is korlátozhatja.
Mint a Legfelsőbb Bíróság a P. törv. I. 20 518/1991. sz. ítéletében rámutatott (BH1992. 235.), a „szomszédos ingatlanon - különösen a közös határvonal közelében - történő építkezés esetén az építési engedélynek megfelelő kivitelezés önmagában nem zárja ki a kártérítési felelősséget, de az építési engedélytől való eltérés sem elégséges önmagában a kártérítési felelősség megállapításához [Ptk. 100. §]. (…)  A Ptk. 100-§-a szerint a tulajdonos a dolog használata során köteles tartózkodni minden olyan magatartástól, amellyel másokat, különösen szomszédait szükségtelenül zavarná, vagy amellyel jogaik gyakorlását veszélyeztetné. (…) a kialakult bírói gyakorlat szerint önmagában az építési engedélynek megfelelő kivitelezés nem zárja ki a kártérítési felelősséget, és megfordítva is, az építési engedélytől való eltérés nem elégséges a kártérítési felelősség megállapításához. A hivatkozott jogszabály értelmében a tulajdonosnak az építkezés során úgy kell eljárnia, hogy a szomszédos épület állagában kár ne keletkezzék, a szomszédos ingatlan rendeltetésszerű használatát hátrányosan ne befolyásolja, birtoklását szükségtelenül ne zavarja”.
Az ismertetett BH alapján tájékoztatom a panaszost, hogy módjában van – amennyiben indokoltnak tartja – bíróság előtt érvényesíteni esetlegesen felmerülő kárigényét, illetőleg birtokvédelmet is kérhet. Természetesen mód van arra is, hogy az építtető, a panaszos és az építésügyi hatóság közösen találjon megoldást, például az újonnan épülő lakóház „étkező-konyha” elnevezésű helyiségének nyílászáróit ún. üvegtéglás beépítésűvé tenni, az ablaküveget legalább szemmagasságig „fóliázni”, stb.
Megállapítottam, hogy a vizsgálattal feltárt alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásság ma már közigazgatási úton nem orvosolható, ezért ajánlást nem teszek.
A szabálytalan eljárások jövőbeni kiküszöbölése érdekében az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 17. §-ának (1) bekezdése alapján felkérem a Pest Megyei Közigazgatási Hivatal vezetőjét és Szigetszentmiklós Önkormányzata jegyzőjét, hogy folyamatosan ellenőrizzék a belső szervezeti egységek vezetőit a hatósághoz érkező kérelmek, panaszok, bejelentések határidőben történő kivizsgálása érdekében általuk tett általános és konkrét intézkedésekről.  Felhívom mindkét megszólított vezető figyelmét arra, hogy az államigazgatási hatóságot anyagi felelősség terheli annak a kárnak a vonatkozásában, amely az eljárása során kifejtett tevékenységével vagy mulasztásával okozati összefüggésben áll (BH1996.530.).

Budapest, 2004. augusztus 18.

Lenkovics Barnabás sk.

Melléklet az OBH 4787/2003. sz. jelentéshez

 1957. évi IV. törvény az államigazgatási eljárás általános szabályairól (Áe.)
2. § (1) A közigazgatási szervek eljárásukban következetesen érvényre juttatják a törvényességet, demokratizmust és humanizmust.
(2) A közigazgatási szervek előmozdítják a jogok érvényesülését és a kötelességek teljesítését, az állampolgári fegyelem megszilárdítását.
15. § (1) Az érdemi határozatot a kérelem előterjesztésétől, illetőleg az eljárás hivatalból történt megindításától számított harminc napon belül kell meghozni. Ennél rövidebb határidőt bármely jogszabály, hosszabbat pedig csak törvény, törvényerejű rendelet vagy kormányrendelet állapíthat meg.
39. § (1) A napokban megállapított határidőbe a közlés, a kézbesítés, a hirdetmény kifüggesztésének és levételének napja, valamint a szakhatóság eljárásának időtartama (21. §) nem számít be.
(2) Ha a határidő utolsó napja olyan nap, amelyen a közigazgatási szervnél a munka szünetel, a határidő a legközelebbi munkanapon jár le.
(3) A postán küldött beadvány előterjesztési ideje a postára adás napja.
(4) A határidőt kétség esetén megtartottnak kell tekinteni.
40. § (1) Aki a határnapon nem jelent meg, vagy a határidőt elmulasztotta, az eljáró szervnél igazolási kérelmet terjeszthet elő. Az igazolási kérelemről az a közigazgatási szerv dönt, amelynek eljárása során a mulasztás történt.
(2) Az igazolási kérelmet az elmulasztott határnaptól, illetőleg az elmulasztott határidő utolsó napjától számított nyolc napon belül lehet előterjeszteni. Ha a mulasztás az ügyfélnek később jutott tudomására, vagy az akadály később szűnt meg, a határidő a tudomásra jutástól, illetőleg az akadály megszűnésétől kezdődik.
(3) Az elmulasztott határnaptól, illetőleg az elmulasztott határidő utolsó napjától számított hat hónapon túl igazolási kérelmet nem lehet előterjeszteni.
(4) Határidő elmulasztása esetén az igazolási kérelemmel egy időben pótolni kell az elmulasztott cselekményt is.
(5) Ha a közigazgatási szerv az igazolási kérelemnek helyt ad, az eljárást folytatja, és - az eljárás eredményétől függően - korábbi határozatát hatályában fenntartja, módosítja vagy visszavonja.
(6) Az igazolási kérelmet elutasító határozat ellen fellebbezni csak akkor lehet, ha a kérelem fellebbezési határidő elmulasztásának igazolására irányul.
61. § (1) Ha a közigazgatási szerv megállapítja, hogy a felettes szerv vagy a bíróság által még el nem bírált 
71. § (1) Ha a közigazgatási szerv határozata jogszabályt sért, a felettes közigazgatási szerv a határozatot megváltoztathatja vagy megsemmisítheti, és az ügyben eljárt közigazgatási szervet új eljárásra utasíthatja. Ez a jogkör illeti meg a felettes közigazgatási szervet akkor is, ha a szakhatóság - a felettes szerve útján - a határozatnak részére történő megküldésétől [45. § (4) bek.] számított tizenöt napon belül hozzájárulásának figyelmen kívül hagyását sérelmezi.
(2) A határozat nem változtatható és nem semmisíthető meg, ha
b) a határozat megváltoztatása vagy megsemmisítése jóhiszeműen szerzett és gyakorolt jogot sértene,
Felügyeleti intézkedés akkor alkalmazható jogorvoslati forma, ha
- kizárólag jogszabálysértés miatt kívánja azt a felettes szerv alkalmazni, és
- ilyen esetekben is a határozat megváltoztatása, vagy megsemmisítése pusztán joga, de nem kötelessége a felettes szervnek. (Ez esetben előfordulhat, hogy megállapítja ugyan a jogszabálysértést, azonban úgy ítéli meg a helyzetet, hogy az csekély jelentőségű, nincs indoka annak, hogy a felettes szerv beavatkozzon.)

1959. évi IV. törvény a polgári törvénykönyvről (Ptk.)
  98. § A tulajdonost megilleti a birtoklás joga és a birtokvédelem.
 100. § A tulajdonos a dolog használata során köteles tartózkodni minden olyan magatartástól, amellyel másokat, különösen szomszédait szükségtelenül zavarná, vagy amellyel jogaik gyakorlását veszélyeztetné.
 103. § (1) Ha a földeket kerítés (sövény) vagy mezsgye választja el egymástól, ennek használatára a szomszédok közösen jogosultak.
(2) A fenntartással járó költségek a szomszédokat olyan arányban terhelik, amilyen arányban őket a jogszabály a kerítés létesítésére kötelezi. Ha jogszabály erről nem rendelkezik, a költségek őket a határolt földhosszúság arányában terhelik.
 115. § (1) A tulajdonjogi igények nem évülnek el.
(2) A tulajdonos a birtokvédelem szabályai szerint önhatalommal is kizárhat vagy elháríthat minden olyan jogellenes beavatkozást vagy behatást, amely tulajdonjogának gyakorlását akadályozza, korlátozza vagy lehetetlenné teszi.
(3) A tulajdonos követelheti a jogellenes beavatkozás vagy behatás megszüntetését, ha pedig a dolog a birtokából kikerült, követelheti a visszaadását.
 188. § (1) Ha a birtokost birtokától jogalap nélkül megfosztják, vagy birtoklásában zavarják (tilos önhatalom), birtokvédelem illeti meg.
(2) A birtokost a birtokvédelem mindenkivel szemben megilleti, annak a kivételével, akitől a birtokot tilos önhatalommal szerezte meg.
 191. § (1) Akit birtokától megfosztanak vagy birtoklásában zavarnak, a jegyzőtől egy éven belül kérheti az eredeti birtokállapot helyreállítását vagy a zavarás megszüntetését.
 (3) A jegyző az eredeti birtokállapotot helyreállítja, és a birtoksértőt e magatartásától eltiltja, kivéve ha nyilvánvaló, hogy az, aki birtokvédelemért folyamodott, nem jogosult a birtoklásra, illetőleg birtoklásának megzavarását tűrni volt köteles. Határozatot hozhat továbbá a jegyző a hasznok, károk és költségek kérdésében is.
(4) A jegyző határozata ellen államigazgatási úton jogorvoslatnak helye nincs; a birtoklás kérdésében hozott határozatot három napon belül végre kell hajtani.
 192. § (1) Az a fél, aki a jegyző határozatát sérelmesnek tartja, a határozat kézbesítésétől számított tizenöt napon belül a bíróságtól kérheti a határozat megváltoztatását.

1960. évi 11. tv a polgári törvénykönyv végrehajtásáról (Ptké.) 
 26. § (1) A birtokvita eldöntésére a községi, városi, fővárosi kerületi jegyző (a továbbiakban: jegyző) illetékes.
(2) A jegyzőnek a birtoklás kérdésében hozott határozatát annak meghozatalától számított legkésőbb három napon belül végre kell hajtani akkor is, ha az érdekelt fél keresetet indított. A határozat végrehajtásáról a jegyző gondoskodik.
 27. § (1) A hasznok, károk és költségek kérdésében hozott határozat végrehajtása a birtokvitában eljáró jegyző székhelye szerint illetékes helyi bíróság (városi, fővárosi kerületi bíróság, a továbbiakban: helyi bíróság) hatáskörébe tartozik.
 28. § (1) A jegyző határozatát meghozatala után haladéktalanul írásban közölni kell.
(2) A határozatot sérelmesnek tartó fél az ellenérdekű fél ellen a határozat kézbesítésétől számított tizenöt napon belül indíthat keresetet. A határidő elmulasztása esetén igazolásnak van helye; az igazolás felől a bíróság dönt.
(3) A keresetlevelet akár a jegyzőnél, akár e szerv székhelye szerint illetékes helyi bíróságnál be lehet nyújtani. A jegyző a keresetlevelet az ügyre vonatkozó iratokkal együtt három napon belül köteles a helyi bírósághoz áttenni.
(4) Ha a keresetlevelet a helyi bíróságnál nyújtották be, a helyi bíróság az államigazgatási iratok beszerzése iránt intézkedik.

1997. évi LXXVIII. törvény az épített környezet alakításáról és védelméről (Étv.)
18. § (1) Építési munkát végezni az e törvényben foglaltak, valamint az egyéb jogszabályok megtartásán túl, csak a helyi építési szabályzat, szabályozási terv előírásainak megfelelően szabad.
34. § (1) Telekalakításhoz, építmény, építményrész, épületegyüttes megépítéséhez, átalakításához, bővítéséhez, felújításához, helyreállításához, korszerűsítéséhez, lebontásához, elmozdításához, illetve használatbavételéhez, fennmaradásához vagy a rendeltetésének megváltoztatásához (a továbbiakban együtt: építési munka) a jogszabályokban meghatározott esetekben az építésügyi hatóság engedélye szükséges.
(2) Az építésügyi hatósági engedély feltételekhez köthető.
(5) Az építésügyi hatósági engedélyezéskor az érdemi határozatot a kérelem előterjesztésétől számított 60 napon belül meg kell hozni.
48. § (1) Ha az építményt, építményrészt szabálytalanul építették meg, az építésügyi hatóság arra - az építtető vagy az ingatlannal rendelkezni jogosult kérelme alapján - fennmaradási engedélyt ad, ha a 18-19. §-okban és a 31. §-ban meghatározott feltételek fennállnak vagy megteremthetők és az építtető az építési jogosultságát igazolta. Ha az építményt, építményrészt építésügyi hatósági engedély nélkül bontották le az építésügyi hatóság azt - határozattal - tudomásul veszi.
(3) Az építésügyi hatóság az építtetőt - kérelem hiányában - a fennmaradási engedély iránti kérelem benyújtására felhívhatja, vagy az eljárást hivatalból az építtető költségére lefolytathatja.
49. § (1) Ha az építésügyi hatóság a 48. § szerint a fennmaradási engedélyt megadja, illetőleg a lebontást tudomásul veszi, ezzel egyidejűleg az építésügyi bírságot is ki kell szabni. Az építésügyi bírság alapjául a szabálytalanul létrehozott vagy megsemmisült építménynek, építményrésznek a külön jogszabályban meghatározott értéke szolgál. Az építésügyi bírság az építmény, építményrész készültségi fokának megfelelő - külön jogszabályban meghatározott - számított értéknek legalább 20%-a, legfeljebb 100%-a. Az építésügyi bírságot az építésügyi hatóság által a 48. § (4) bekezdés szerinti határozatában előírt határidőben kell megfizetni.
(2) Ha az építtető a szabálytalanul megépített építményt, építményrészt a kiszabott építésügyi bírság megfizetésére előírt határidő lejárta előtt lebontja, vagy a szabálytalanságot megszünteti, az építésügyi hatóság a bírságot elengedi. Egyéb esetekben a kiszabott építésügyi bírság nem engedhető el.
(3) Az építésügyi hatóság által jogerősen és végrehajthatóan megállapított építésügyi bírság adók módjára behajtandó köztartozásnak minősül.

253/1997. (XII. 20.) Korm. rendelet az országos településrendezési és építési követelményekről (OTÉK)

37. § (1) Épületnek a szomszédos telekkel közös határvonalán vagy attól 3 m-en belül álló és a telekhatárral 60°-nál kisebb szöget bezáró homlokzati falában és a vízszintessel 30°-nál nagyobb szöget bezáró tetőfelületén nyílászárót, nyílást, szellőzőt - a szellőzőkürtő, a tetőkibúvó és a (4) bekezdésben említettek kivételével - létesíteni nem szabad.
(2) A szomszédos telekkel közös határvonalon álló határfalban (tűzfalban) kiképzett légaknára kizárólag nem huzamos tartózkodás célját szolgáló és nem tűzveszélyes anyag tárolására igénybe vett mellékhelyiségek szellőzői vagy a helyiség alapterület legfeljebb 1/10-ed részének megfelelő nyílófelületű szellőzőablakai nyithatók, a szellőzésre vonatkozó általános előírások megtartásával és legalább 1,80 m-es mellvédmagassággal.
(4) Az épületnek a telek oldalhatárán vagy attól 3 m-en belül álló és a telekhatárral 60°-nál kisebb szöget bezáró homlokzati falában és a vízszintessel 30°-nál nagyobb szöget bezáró tetőfelületén csak mellékhelyiségek, legalább 1,80 m-es mellvédmagasságú és helyiségenként legfeljebb 1 db 0,40 m2 nyíló felületű szellőzőablaka, szellőzőnyílása lehet. Az épület pinceszintjén és alagsori szintjén lévő helyiségeinek, tereinek nyílásai, nyílászárói, szellőzői a telek oldalhatárán vagy a telek oldalhatárától 1 m-en belül álló határfalán nem lehetnek.

46/1997. (XII. 29.) KTM rendelet az egyes építményekkel, építési munkákkal és építési tevékenységekkel kapcsolatos építésügyi hatósági engedélyezési eljárásokról (KTM rendelet)
9. § (1) A következő építési tevékenységek csak építési engedély alapján végezhetőek:
a) építmény építése, bővítése, elmozdítása, kivéve:
ak) a telek oldal és hátsó telekhatárain a kerítést,
16. § (1) Az építési engedélyt az elvégezni kívánt építési munka egészére kell kérni.
17. § Az építési engedély iránti kérelemhez mellékelni kell
a) az építtető építési jogosultságát igazoló okiratot 1 példányban,
35. § (1) Ha csak építési engedély alapján végezhető építési tevékenységet építési engedély nélkül vagy az engedélytől eltérően, illetőleg az építési engedélyhez nem kötött építési munkát a 9. § (4) bekezdésében meghatározott előírásoktól eltérően (a továbbiakban együtt: szabálytalanul) végezték el, az így megépített befejezett vagy befejezetlen építményre, építési tevékenységre az építtetőnek fennmaradási engedélyt kell kérnie. A fennmaradási engedély iránti kérelmet az építtető jogutódja is előterjesztheti.
(2) A fennmaradási engedély iránti kérelemhez mindazokat a mellékleteket csatolni kell, amelyek az építési engedély iránti kérelemhez szükségesek lettek volna, továbbá, ha az építkezésnek volt felelős műszaki vezetője - annak hiányában építésügyi műszaki szakértő - szakvéleményét arról, hogy az építményt a vonatkozó szakmai, minőségi előírások megtartásával, szakszerűen építették meg és az a rendeltetésszerű és biztonságos használatra alkalmas