OBH 3959/2003
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: Dr. Kunné dr. Simonyi Anna
Az eljárás megindítása:
	A kiskorú panaszos jogi képviselője beadványában a panaszos ingatlanával szomszédos ingatlanra tervezett lakóház építésének engedélyezését sérelmezte. Kifogásolta, hogy nem kaptak az építkezéssel érintett ingatlannal szomszédos ingatlan tulajdonosai az engedélyt megadó határozatról értesítést, és amikor a határozatról tudomást szereztek, benyújtott igazolási kérelmük elutasításra került, így nem tudtak jogorvoslati jogukkal élni. 
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 16. § (1) bekezdése alapján vizsgálatot indítottam, mert felmerült az Alkotmányban biztosított tulajdonhoz fűződő és a jogorvoslati joggal összefüggésben a visszásság lehetősége.
Megállapított tényállás:
A II. kerületi jegyző építésügyi hatáskörében eljárva engedélyt adott a panaszos ingatlanával szomszédos ingatlanra tervezett négy lakást + tetőtéri műtermet magában foglaló lakóház építésére. 
A határozatot az ingatlan-nyilvántartásban feltűntetett (kiskorú) tulajdonosnak ugyan postázta a hatóság, de azt a posta „nem kereste” jelzéssel küldte vissza. A (hivatalos iratok kézbesítéséről szóló módosított 43/1953. (VIII. 20.) MT rendelet értelmében) sikeres kézbesítést követően az építésügyi hatóság jogerővel látta el a tervdokumentációt, így az építtető megkezdhette a kivitelezést. A panaszos kiskorú törvényes képviselője - amikor tudomást szerzett az építési engedélyről - igazolási kérelmet nyújtott be, amelyet első- és másodfokon elutasítottak. A kiskorú tulajdonában álló ingatlan haszonélvezője a határozatról való tudomást szerzéstől számított 15 napon belül fellebbezést nyújtott be, amelyet nem terjesztett fel elbírálásra az első fokú hatóság. A Fővárosi Közigazgatási Hivatal az igazolási kérelmet elutasító határozat elleni fellebbezés elbírálás során a haszonélvezőnek az építési engedélyt megadó határozat elleni fellebbezését nem észlelte, így azt el sem bírálta. 
Az ügy jogszabályi háttere:
•	Az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló 1957. évi IV törvény (továbbiakban Áe.)
4. § (1) A közigazgatási szerv a hatáskörébe tartozó ügyben az illetékességi területén köteles eljárni. Ha e kötelességének nem tesz eleget, erre a felettes szerve - kérelemre vagy hivatalból - utasítja.
15. § (1) Az érdemi határozatot a kérelem előterjesztésétől, illetőleg az eljárás hivatalból történt megindításától számított harminc napon belül kell meghozni. Ennél rövidebb határidőt bármely jogszabály, hosszabbat, pedig csak törvény, törvényerejű rendelet vagy kormányrendelet állapíthat meg.
39. § (1) A napokban megállapított határidőbe a közlés, a kézbesítés, a hirdetmény kifüggesztésének és 
levételének napja, valamint a szakhatóság eljárásának időtartama (21. §) nem számít be.
  (2) Ha a határidő utolsó napja olyan nap, amelyen a közigazgatási szervnél a munka szünetel, a határidő a legközelebbi munkanapon jár le.
  (3) A postán küldött beadvány előterjesztési ideje a postára adás napja.
  (4) A határidőt kétség esetén megtartottnak kell tekinteni.
40. § (1) Aki a határnapon nem jelent meg, vagy a határidőt elmulasztotta, az eljáró szervnél igazolási kérelmet terjeszthet elő. Az igazolási kérelemről az a közigazgatási szerv dönt, amelynek eljárása során a mulasztás történt.
  (2) Az igazolási kérelmet az elmulasztott határnaptól, illetőleg az elmulasztott határidő utolsó napjától számított nyolc napon belül lehet előterjeszteni. Ha a mulasztás az ügyfélnek később jutott tudomására, vagy az akadály, később szűnt meg, a határidő a tudomásra jutástól, illetőleg az akadály megszűnésétől kezdődik.
  (3) Az elmulasztott határnaptól, illetőleg az elmulasztott határidő utolsó napjától számított hat hónapon túl igazolási kérelmet nem lehet előterjeszteni.
  (4) Határidő elmulasztása esetén az igazolási kérelemmel egy időben pótolni kell az elmulasztott cselekményt is.
  (5) Ha a közigazgatási szerv az igazolási kérelemnek helyt ad, az eljárást folytatja, és - az eljárás eredményétől függően - korábbi határozatát hatályában fenntartja, módosítja, vagy visszavonja.
  (6) Az igazolási kérelmet elutasító határozat ellen fellebbezni csak akkor lehet, ha a kérelem fellebbezési határidő elmulasztásának igazolására irányul.
45. § (1) A határozatot kézbesítés útján kell közölni, a jelen levő ügyféllel azonban - ha jogszabály nem zárja ki - kihirdetés útján is közölni lehet. Jogszabály lehetővé teheti a határozat - beleértve az 50-53. §-ban foglaltakat is - elektronikus dokumentumban történő kézbesítését.
62. § (1) Az ügyfél az ügy érdemében hozott első fokú határozat ellen fellebbezhet. A fellebbezés joga megilleti azt is, akire a határozat rendelkezést tartalmaz.
(2) Ha jogszabály másként nem rendelkezik, a fellebbezést a határozat közlésétől számított tizenöt napon belül lehet előterjeszteni.
66. § (1) A fellebbezésről a felettes közigazgatási szerv határoz.
(2) A felettes szerv a fellebbezéssel megtámadott határozatot és az azt megelőző eljárást megvizsgálja, tekintet nélkül arra, hogy ki és milyen okból fellebbezett. A vizsgálat eredményeként a határozatot helybenhagyja, megváltoztatja, vagy megsemmisíti.
(3) A felettes szerv, ha az érdemi határozat hozatalához nincs elég adat, vagy a tényállás további tisztázása szükséges, a határozat megsemmisítése mellett az ügyben első fokon eljárt közigazgatási szervet új eljárásra utasíthatja, vagy a tényállás kiegészítése iránt maga intézkedik.
74. § Az államigazgatási ügyben benyújtott ügyészi óvásra, felszólalásra, figyelmeztetésre és más ügyészi intézkedésre a Magyar Köztársaság ügyészségéről szóló törvény az irányadó.
77. § (1) A közigazgatási szerv első fokú határozata jogerős és végrehajtható, ha a határozat ellen határidőn belül nem fellebbeztek, a fellebbezésről lemondtak, vagy a fellebbezést e törvény kizárja.
(2) Végrehajtható az az első fokú határozat is, amelynek azonnali végrehajtását a közigazgatási szerv elrendelte.
(3) Az ügyben másodfokon hozott határozat a közléssel válik jogerőssé. A jogerős határozat végrehajtható, kivéve, ha a bírósági felülvizsgálata kérhető.
•	A fővárosi, megyei közigazgatási hivatalokról szóló 191/1996. (XII. 17.) Korm. rendelet (a továbbiakban: Korm. rendelet)
10. § A hivatalvezető, illetőleg az igazgatási szerv vezetője törvényben vagy kormányrendeletben megállapított ügyekben első fokú hatósági jogkört gyakorol, továbbá az államigazgatási eljárás általános szabályai szerint felettes szervként elbírálja a jogorvoslatokat minden olyan államigazgatási hatósági ügyben, amelyben első fokon a polgármester, a főpolgármester, a megyei közgyűlés elnöke vagy a megyei jogú város kerületi hivatalának vezetője, illetőleg a jegyző, főjegyző, vagy a képviselő-testület hivatalának ügyintézője jár el, és amelyben a jogorvoslati eljárásra nem valamely területi államigazgatási szerv jogosult; e körben ellenőrzést folytathat.
•	Az egyes építményekkel, építési munkákkal és építési tevékenységekkel kapcsolatos építésügyi hatósági engedélyezési eljárásokról szóló 46/1997. (XII. 29.) KTM rendelet (a továbbiakban: KTM rendelet)
21. § Az építési engedély megadásáról vagy megtagadásáról rendelkező határozatot kézbesítés útján kell közölni
a) az építtetővel és - ha nem azonos az építtetővel - az ingatlannal rendelkezni jogosultakkal,
b) a közvetlenül szomszédos - a határozattal érintett ingatlannal közös határvonalú (telekhatárú) - építési telkekkel (ingatlanokkal) rendelkezni jogosultakkal,
c) a tervezővel, továbbá
d) az Étv. 52. § (2) bekezdésében meghatározott esetekben az építmény helye szerinti települési önkormányzattal, valamint
e) az eljárásban érintett szakhatóságokkal és közművekkel.
•	1997. évi CXLI. törvény az ingatlan-nyilvántartásról (a továbbiakban: Inytv.) 
15. § (1) Az ingatlanok nyilvántartása során - a magánszemélyek megkülönböztetésére - a családi és utónevet, ideértve a leánykori családi és utónevet is, a jogosult anyja nevét, születési évét (a továbbiakban: természetes személyazonosító adatok), lakcímét, továbbá - a polgárok személyi adatainak és lakáscímének nyilvántartásáról szóló törvény hatálya alá tartozó magánszemély esetében - az érintett személyi azonosítóját kell használni. (3) Az (1) bekezdésben meghatározott személyek és szervezetek az ott felsorolt adatokat kötelesek az ingatlan-nyilvántartási ügyükben eljáró körzeti földhivatallal közölni.
52. § (1) A jogok és tények bejegyzéséről, adatok átvezetéséről szóló határozatot - a változás tulajdoni lapon történő átvezetése után - kézbesíteni kell
b) annak, aki a bejegyzés folytán jogosulttá vált, illetőleg akinek érdekében a jogot vagy tényt bejegyezték,
j) ha az érdekelt kiskorú vagy gondnokság alatt áll, a gyámhatóságnak,
•	109/1999. (XII. 29.) FVM. rendelet az ingatlan-nyilvántartásról szóló 1997. évi CXLI. Törvény a végrehajtásáról (a továbbiakban: FVM rendelet)
5. § (5) A jog vagy tény bejegyzésével, feljegyzésével egyidejűleg a jogosult kiskorúságának vagy gondnokság alatt állásának tényét is fel kell tüntetni, ha ez a bejegyzés időpontjában fennáll. Ha a gondnokság alá helyezés azt követően történt, hogy a jogosultat a tulajdoni lapra bejegyezték, ezt a tényt önálló feljegyzésként kell a tulajdoni lapon feltüntetni.
86. § (1) A bejegyzésről szóló határozatban meg kell jelölni a bejegyzés alapjául szolgáló okiratot, a bejegyzett jogot vagy tényt, a jogosult magánszemély családi és utónevét, leánykori családi és utónevét, születési évét, anyja nevét és a lakáscímét, más jogosultat, a statisztikai számjellel rendelkező szervezet megnevezését, székhelyét és törzsszámát, továbbá az ingatlan helyrajzi számát.
Az érintett alkotmányos jogok:
•	Alkotmány 2. § (1) bekezdés: A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
•	Alkotmány 13. § (1) bekezdés: A Magyar Köztársaság biztosítja a tulajdonhoz való jogot.
57. § (5) bekezdés A Magyar Köztársaságban a törvényben meghatározottak szerint mindenki jogorvoslattal élhet az olyan bírósági, közigazgatási és más hatósági döntés ellen, amely a jogát vagy jogos érdekét sérti. A jogorvoslati jogot - a jogviták ésszerű időn belüli elbírálásának érdekében, azzal arányosan - a jelenlévő országgyűlési képviselők kétharmadának szavazatával elfogadott törvény korlátozhatja.
A vizsgálat megállapításai:
	A rendelkezésre álló adatok (a panaszos által csatolt iratok) alapján feltételezhető volt, hogy az első- és másodfokú hatóság jogszabálysértően járt el, ezért a Fővárosi Főügyészt az ügy törvényességi felülvizsgálatára kértem fel, továbbá arra, hogy amennyiben szükséges, az 1972. évi V. törvény 14. §-ában foglaltak szerint intézkedjen.
A Fővárosi Főügyész arról tájékoztatott, hogy az első fokú építésügyi hatóság az építési engedélyt megadó határozatot törvénysértő módon nem kézbesítette a kiskorú törvényes képviselőjének és az ingatlan haszonélvezőjének. A főügyész megállapította, hogy az igazolási kérelmet elutasító első- és másodfokú határozatok megalapozatlanságuk miatt törvénysértők, ezért a másodfokú határozat ellen óvást nyújtott be, amelyben indítványozta a határozatnak – az első fokú határozatra kiterjedő – hatályon kívül helyezését és a haszonélvező már benyújtott fellebbezésének elbírálását.
A főügyészség óvásának elbírálása jelenleg folyamatban van. Ezzel a panasz orvoslást nyert.
Mindezeken felül szükségesnek vélem a sérelmezett határozatokat megelőző eljárás vizsgálatát. Az Inytv. 5. § (1) szerint, ha valamely jogot az ingatlan-nyilvántartásba bejegyeztek, illetve, ha valamely tényt oda feljegyeztek, senki sem hivatkozhat arra, hogy annak fennállásáról nem tudott. A haszonélvezeti jog feltűntetésre került, tehát az építésügyi hatóságnak észlelnie kellett volna, hogy kik tekintendők érdekelteknek az eljárásban, és ezért a haszonélvező számára is kellett volna a határozatról értesítést küldeni. Az Áe. 39. § (4) bekezdése értelmében a határidőt kétség esetén megtartottnak kell tekinteni. A haszonélvezeti jog jogosultja, amikor tudomást szerzett az építési engedélyről, azonnal benyújtotta a fellebbezését, amely elbírálatlan maradt. Fentiek alapján megállapítottam, hogy az építésügyi hatóságok eljárásukkal súlyosan megsértették az Alkotmányban rögzített jogállamiságból fakadó jogbiztonság, és az ezzel szervesen összefüggő a tisztességes eljárás követelményét.  Ezen keresztül, pedig sérült a panaszosnak és a haszonélvezőnek a tulajdonhoz fűződő és a jogorvoslathoz való alkotmányos joga. 
Megállapítható azonban az is, hogy az ügyben közreműködő hatóságok eljárásukkal nem csak a panaszosok vonatkozásában veszélyeztették a fenti alkotmányos jogokat, hiszen az építtető számára is hátrányos következménnyel járhat, hogy a jogerősített határozat alapján megkezdte az építkezést, holott a benyújtott fellebbezésnek halasztó hatálya van a végrehajthatóságra.  Az engedély nélküli építkezésnek, pedig jelentős anyagi következménye lehet. Tehát akkor, amikor látszólag az építtető érdekét „védték” a hatóságok, a kivitelezési munkálatokat nem állították le, és a benyújtott fellebbezést nem bírálták el (hiszen az engedélyt jogerősítették), esetleg nagyobb kárt okozhattak, mint amekkora a szabályos eljárás lefolytatása esetén keletkezett volna. Az óvás benyújtását követően is azért tartom fontosnak a fentieket hangsúlyozni, mert nem ez az első eset, hogy a másodfokú hatóság nem tisztázta a tényállást kellően, holott ez az Áe. előírása szerint kötelező (26. §), valamint az Áe. 66. § (2) bekezdése értelmében a felettes szerv a megtámadott határozatot és az azt megelőző eljárást vizsgálja, és ez a jelen esetben nem történt meg. (Ugyanezt a mulasztást állapítottam meg az OBH 3962/2002. számú jelentésemben is). 
	Szükségesnek tartom kiemelni az első fokú földhivatal mulasztását is, amely szerv nem tűntette fel az ingatlan-nyilvántartásban a tulajdonos kiskorúságát (a 2002. november 11-én kiállított tulajdoni lap másolatán sem szerepel a kiskorúság ténye) és a bejegyzést nem is pótolta, pedig az Inytv. 52. §-a alapján a gyámhatóságnak is meg kellett (volna?) küldeni a határozatot, miután az érdekelt kiskorú. Ez vezethetett oda, hogy az építésügyi hatóság nem tűntette fel a kiskorúság tényét, és így nem a törvényes képviselőnek címezte a küldeményt.
Meg kell továbbá jegyeznem, hogy a hivatkozott jogszabályhely szerint az ingatlan-nyilvántartási bejegyzésről a kiskorú tulajdonos törvényes képviselője és a haszonélvező is kapott határozatot, amelyből ki kellett tűnnie, hogy a tulajdonos kiskorúsága nem került feltűntetésre, s ezt jelezniük kellett volna a hatóságnak. A rendelkezésre álló iratok alapján úgy tűnik, hogy a kiskorú állandó lakáscíme megváltozott. A lakcím változásának bejelentése a tulajdonos feladata, ami, ha a konkrét ügyben megtörtént volna, a határozatot az építésügyi hatóság még a kiskorúság tényének feltűntetése nélkül is a jó címre, és így a törvényes képviselő kezéhez kézbesíthette volna.
Kezdeményezés:
A megállapított visszásságok megszűntetése és a jövőbeni szabályos eljárások érdekében az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 21. § (1) bekezdése alapján felkérem:
I.) a II. kerületi Önkormányzat jegyzőjét és a Fővárosi Közigazgatási Hivatal vezetőjét, hogy hathatósan intézkedjenek hivatalukban mind az anyagi, mind az eljárási jogszabályok maradéktalan betartásáról;
II.) a Fővárosi Kerületek Földhivatalának vezetőjét, hogy intézkedjen a panaszos tulajdonos kiskorúságának az ingatlan-nyilvántartásban történő feltűntetéséről.
Budapest, 2003. október 14.
Lenkovics Barnabás