OBH 3946/2003
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: Kasztovszkyné dr. Szűcs Éva
Az eljárás megindulása:
	A panaszos az Országgyűlési Biztosok Hivatala Panaszirodáján azt sérelmezte, hogy a Pest Megyei Közigazgatási Hivatalhoz az elmúlt év decemberében benyújtott fellebbezésére nem kapott választ.
Az Alkotmány 57. § (5) bekezdésében biztosított jogorvoslathoz való jog, az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében deklarált jogállamiság elvéből következő jogbiztonsághoz, valamint a tisztességes eljáráshoz való jog sérelmének a gyanúja miatt vizsgálatot rendeltem el.
	Vizsgálatom során megkerestem a Pest Megyei Közigazgatási Hivatal vezetőjét, az általa megküldött tájékoztatás és iratmásolat alapján a következő tényállást állapítottam meg. 
A megállapított tényállás:
	A panaszos Maglód Nagyközségi Önkormányzat Polgármesteri Hivatalánál elvi építési engedélyt kért a Maglód 3454. helyrajzi szám alatti ingatlanra.
	Az önkormányzat jegyzője, mint elsőfokú építésügyi hatóság a 4462/2002. számú – 2002. december 9-én kelt, és a panaszos által december 17-én kézhez vett – határozatában a kérelmet elutasította. Indokolásában kifejtette, hogy a szóban forgó terület a település Általános Rendezési Tervéről szóló 3/1995. (III. 8.) sz. rendelete szerint olyan településrészen helyezkedik el, amely csak a részletes rendezési terv készítését követően építhető be. Mindemellett az Országos Építésügyi Szabályzat azt is előírja, hogy az építési teleknek és az építési területnek közterületről – külterületen legalább magánútról – gépjárművel közvetlenül megközelíthetőnek kell lennie.
	A kérelmező ingatlana az előzőekben felsorolt feltételeknek nem felel meg – és a terület részletes rendezési tervvel sem rendelkezik – ezért a kérelmet a 46/1997. (XII. 27.) KTM rendelet 13. §-a alapján elutasítja.
	A panaszos fellebbezését közvetlenül a közigazgatási hivatalnál nyújtotta be, amely 2003. január 13-án került iktatásra.
	Az elsőfokú építésügyi hatóság az iratok felterjesztéséről január 23-án gondoskodott.
	A közigazgatási hivatal a fellebbezési eljárás lefolytatását követően 2003. augusztus 4-én hozott másodfokú határozatot (81-145-2/2003.).
	Az elsőfokú hatósági eljárást megvizsgálva határozatában a fellebbezést elutasította, és a jegyző határozatát helyben hagyta. Az elsőfokú határozat jogi hivatkozásaival a közigazgatási hivatal egyetértett, indokolásában azonban kitért arra is, hogy az épített környezet alakításáról és védelméről szóló 1997. évi LXXVIII. törvény értelmében építési munkát végezni csak az e törvényben foglaltak, valamint az egyéb jogszabályok megtartásán túl, csak a helyi építési szabályzat, szabályozási terv előírásainak megfelelően szabad.
Az érintett alkotmányos jog:
•	1949. évi XX. törvény a Magyar Köztársaság Alkotmánya
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam (a jogbiztonsággal és a tisztességes eljáráshoz való joggal összefüggésben).
57. § (5) A Magyar Köztársaságban a törvényben meghatározottak szerint mindenki jogorvoslattal élhet az olyan bírósági, közigazgatási és más hatósági döntés ellen, amely a jogát vagy jogos érdekét sérti. A jogorvoslati jogot - a jogviták ésszerű időn belüli elbírálásának érdekében, azzal arányosan - a jelenlévő országgyűlési képviselők kétharmadának szavazatával elfogadott törvény korlátozhatja.
Az ügy jogszabályi háttere:
•	1997. évi LXXVIII. törvény az épített környezet alakításáról és védelméről (Étv.)
•	1957. évi IV. törvény az államigazgatási eljárás általános szabályairól (Áe.)
•	46/1997. (XII. 29.) KTM rendelet az egyes építményekkel, építési munkákkal és építési tevékenységekkel kapcsolatos építésügyi hatósági engedélyezési eljárásokról
A vizsgálat megállapításai:
	A panaszosnak a fellebbezés elbírálása elhúzódását sérelmező panasza miatt – az adott építésügyi hatósági eljárásban – kizárólag a közigazgatási hivatal, mint a másodfokon eljáró jogorvoslati fórum tevékenységét vizsgáltam.
	Az Áe. 15. § (1) bekezdése értelmében az elsőfokú eljárásban az érdemi határozatot – többek között – a kérelem előterjesztésétől számított harminc napon belül kell meghozni. Ennél rövidebb határidőt bármely jogszabály, hosszabbat pedig csak törvény, törvényerejű rendelet vagy kormányrendelet állapíthat meg.  
	Az elintézési határidő számítására vonatkozóan az építésügyi ügyekben, általánosságban az egyéb típusú közigazgatási hatósági ügyektől eltérő ügyintézési határidő érvényesül a vonatkozó jogszabályok alapján.
	Az Étv. 53. § (1) bekezdése szerint az építésügyi hatósági engedélyezési, ellenőrzési és kötelezési eljárásokban, továbbá az építés-felügyeleti ellenőrzés során az államigazgatási eljárás általános szabályait az e törvényben foglalt kiegészítésekkel és eltérésekkel kell alkalmazni. Az Étv. 34. § (5) bekezdésében foglaltak alapján pedig a hatósági engedélyezéskor az érdemi határozatot a kérelem előterjesztésétől számított hatvan napon belül kell meghozni. 
	A fellebbezés elintézési határidejéről sem a szubszidiárius (kisegítő) jelleggel alkalmazásra kerülő Áe-, sem az Étv. speciális szabályai nem rendelkeznek. Az Áe. 65. § (2) bekezdése csupán a felettes szervhez való felterjesztés határidejét (a fellebbezési határidő leteltétől számított nyolc napon belül) állapítja meg, amennyiben az ügyfél a fellebbezését nem annál a közigazgatási szervnél nyújtotta be, amely a megtámadott határozatot hozta.
	A jogelméletben és a joggyakorlatban elfogadott és meghonosodott gyakorlat szerint azonban a fellebbezés elintézésének határideje azonos az elsőfokú eljárásra megállapított határidővel. Ez jelen esetben tehát hatvan nap volt.
	Megállapítottam, hogy a közigazgatási hivatal jelentős határidő-késedelemmel, több mint öt hónap alatt döntött a fellebbezési kérelemről. A késedelmes eljárásra elfogadható indok nem merült fel.
Mindezek alapján úgy ítélem meg, hogy a közigazgatási hivatal az Alkotmányban foglalt jogorvoslathoz való joggal, a jogbiztonsághoz való joggal és a tisztességes eljáráshoz való joggal összefüggésben visszásságot idézett elő. 
	Az alkotmányos jogok sérelme ugyanakkor jelenleg nem áll fenn, mivel a közigazgatási hivatal mulasztását pótolta, és a fellebbezéssel megtámadott határozatot, valamint az elsőfokú eljárást megvizsgálva, érdemi határozatot hozott.
	A fentiek miatt kezdeményezést, ajánlást nem teszek.
	Felkérem azonban a jövőre nézve a Pest Megyei Közigazgatási Hivatal vezetőjét, hogy tegyen meg mindent a hasonló mulasztások elkerülésére, a jogszerű működés biztosítására.
Budapest, 2003. szeptember 22.
Lenkovics Barnabás