OBH 3884/2003
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: dr. Lukácsi Tamás

I. Az eljárás megindulása:
	A panaszos levélben fordult az állampolgári jogok országgyűlési biztosához, mert megítélése szerint a Körös Volán Autóbusz-közlekedési Rt. közszolgáltató részéről méltánytalan elbánásban részesült tanuló gyermeke, amikor az Orosháza—Pécs járaton teljes árú menetjegyet kellett megfizetnie amiatt, hogy nem volt nála — az érvényes, de otthon felejtett — diákigazolványa. 
	A panaszos szerint a közszolgáltató ezzel hátrányosan megkülönböztette gyermekét, méltánytalan személyes bánásmódot alkalmazott vele szemben. Emellett veszélynek tette ki otthonától távol, hiszen, ha nincsen vele egy felnőtt rokona, akkor esetleg egyáltalán nem tudja megvenni a menetjegyet. Azt is felvetette, hogy kit terhelne a felelősség, ha bűncselekmény áldozatává válna egy hasonló helyzetben levő gyermek? Végül kifogásolta, hogy utólag, a kedvezményre való jogosultság igazolása után sem fizették vissza számára a különbözetet.
	Az Alkotmányban deklarált emberi méltósághoz való jog, a diszkrimináció tilalma, valamint az ifjúság érdekeinek védelmezésére irányuló állami kötelezettség esetleges sérelme kapcsán vizsgálatot folytattam a Körös Volán Rt, mint az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 16. § (1) bekezdése alapján közszolgáltatást végző szervnek minősülő cég eljárásával kapcsolatban. 
II. Tényállás:
	A panaszos gyermeke 2003. június 9-én Orosházáról Pécsre utazott a Körös Volán Rt. busz járatával. Diákjegyet szeretett volna vásárolni, amit az autóbusz vezetője megtagadott, mivel nem tudta bemutatni otthon felejtett érvényes diákigazolványát. A panaszos gyermeke közölte, hogy személyi igazolvánnyal tudja igazolni életkorát, és mivel 16 éves korig tankötelezettség van, ebből következik, hogy ő még tanuló. (A becsatolt dokumentumok alapján megállapítottam, hogy 1988. december 20-án született.) A vezető ennek ellenére is teljes árú jegyet adott el neki. A jegyvásárlásnál jelen volt a gyermek nagykorú rokona, aki megvásárolta számára a menetjegyet. 
	A panaszos másnap a közszolgáltató vezetőjéhez fordult levélben, amelyben az eset kivizsgáltatását és a vételár különbözet visszatérítését kérte.
	A Körös Volán Rt június 12-én kelt válaszában arról tájékoztatta a panaszost, hogy a hatályos jogszabályok értelmében a kedvezmény igénybevételére az jogosult, aki érvényes diákigazolvánnyal rendelkezik. A cég álláspontja szerint tehát a kedvezményt az utas nem életkor alapján, hanem a diákigazolvány jegyváltáskor történő felmutatásával veheti igénybe, és ezt a szabályt a busz vezetője helyesen értelmezte. Emiatt a kért árkülönbözetet a cég nem tudja átutalni a panaszosnak.
	A panaszos június 26-i válaszlevelében kifejtette, hogy a jogszabály csak azt írja elő, hogy az utasnak rendelkeznie kell igazolvánnyal, és nem azt, hogy az igazolványt jegyváltáskor fel kell mutatni. Mivel bizonyítani tudja, hogy gyermeke rendelkezik ilyen igazolvánnyal, továbbra is kéri a különbözet visszatérítését.
	A Körös Volán Rt. válaszlevelében rámutatott, hogy a feltétel meglétét az utasnak kell igazolnia, mégpedig a jegy megváltásakor és nem utólag. Hivatkozik arra, hogy a menetjegyváltással kapcsolatos kötelezettségeket a volán társaságok utazási feltételei tartalmazzák, melyeket a hivatalos menetrendekben, az Interneten és az autóbusz állomásokon is meg lehet tekinteni. 
	Az utazási feltételek a következő rendelkezéseket tartalmazzák: „Az autóbuszjárat csak érvényes menetjeggyel, bérlettel, illetve az utazási jogosultság egyéb módon történő igazolásával (továbbiakban együtt: utazási igazolvány) vehető igénybe. Az egyes utazási igazolványok használatát jogszabályok vagy a díjszabás különböző jogosultságokhoz köti. Az olyan utazási igazolványok, amelyek használatához a jogosultság igazolása is szükséges, csak a megfelelő igazolással együtt érvényesek. Érvényes utazási igazolvánnyal nem rendelkező utasnak legkésőbb az autóbuszra felszálláskor felhívás nélkül menetjegyet vagy bérletet kell váltania. Az utazási igazolvánnyal rendelkező utasnak szintén legkésőbb felszálláskor kell utazási igazolványát kezelnie, kezeltetnie, ellenőrzésre felmutatnia stb., vagy utazási jogosultságát igazolnia. A különböző jogosultsághoz kötött utazási igazolványokat, a jogosultságot igazoló igazolásokkal együtt kell a jegykezelőnek felmutatni, illetve átadni.” (Utazási feltételek a volán társaságok menetrend szerinti autóbuszjáratainak belföldi távolsági helyközi forgalomban történő igénybevételére.)
III. Alkalmazott jogszabályok
•	A Magyar Köztársaság Alkotmánya
16. § A Magyar Köztársaság különös gondot fordít az ifjúság létbiztonságára, oktatására és nevelésére, védelmezi az ifjúság érdekeit.
54. § (1) A Magyar Köztársaságban minden embernek veleszületett joga van az élethez és az emberi méltósághoz, amelyektől senkit nem lehet önkényesen megfosztani.
67. § (1) A Magyar Köztársaságban minden gyermeknek joga van a családja, az állam és a társadalom részéről arra a védelemre és gondoskodásra, amely a megfelelő testi, szellemi és erkölcsi fejlődéséhez szükséges.
70/A. § (1) A Magyar Köztársaság biztosítja a területén tartózkodó minden személy számára az emberi, illetve az állampolgári jogokat, bármely megkülönböztetés, nevezetesen faj, szín, nem, nyelv, vallás, politikai vagy más vélemény, nemzeti vagy társadalmi származás, vagyoni, születési vagy egyéb helyzet szerinti különbségtétel nélkül. 
•	287/1997. (XII. 29.) Korm. rendelet a közforgalmú személyszállítási utazási kedvezményekről
6. § (1) Korlátlan számú utazáshoz 67,5%-os kedvezményű menetjegy igénybevételére jogosult:
ba) az oktatási intézmények nappali és esti tagozatos tanulója, hallgatója bármely utazásához, ha érvényes diákigazolvánnyal rendelkezik,
g) A gyermek 6 éves korától 14 éves koráig bármely személyi azonosításra alkalmas okmány felmutatásával.
•	Kedvezmények a helyközi (távolsági) menetrend szerinti autóbusz-közlekedésben
13. § (1) Korlátlan számú utazásra érvényes 67,5%-os kedvezményű menetjegy igénybevételére jogosultak a 6. § (1) bekezdésének a)—e) és g) pontjában felsorolt személyek az ott, valamint a 6. § (2)—(6) bekezdéseiben meghatározott feltételek szerint. 
•	30/1999. (II. 15.) Korm. rendelet a diákigazolványról
1. § (1) Diákigazolványra jogosultak
a) a közoktatásról szóló törvény 20. §-a (1) bekezdésének b)—f) pontjában felsorolt oktatási intézmény tanulója, valamint 30. §-ának (6) bekezdése alapján képzési kötelezettségét teljesítő (a továbbiakban: tanuló) […].
2. § (1) A diákigazolvány igazolja
a) a diákigazolványon jelölt intézménnyel a tanulói, illetve hallgatói jogviszony fennállását;
b) a jogszabályban meghatározott utazási kedvezmények igénybevételére való jogosultságot;
c) a jogszabályban meghatározott kulturális és egyéb kedvezményekre való jogosultságot;
d) a tanulói, hallgatói jogviszony alapján jogszabály szerint járó térítésekre és juttatásokra való jogosultságot;
e) a diákigazolványhoz kapcsolt, de az állam által nem garantált kedvezményekre való jogosultságot;
f) a tanulók közül azok esetében, akik számára az első személyi igazolvány még nem került kiállításra, a személyazonosságot.
•	1993. évi LXXIX. törvény a közoktatásról
6. § (1) A Magyar Köztársaságban — az e törvényben meghatározottak szerint — minden gyermek tanköteles.
(3) A tankötelezettség annak a tanévnek a végéig tart, amelyben a tanuló a tizenhatodik életévét betölti. […]
•	1992. évi LXVI. törvény a polgárok személyi adatainak és lakcímének nyilvántartásáról 
Személyazonosító igazolvány
29. § (1) A személyazonosító igazolvány a polgár írásbeli nyilatkozata, valamint az anyakönyv és a személyi adat- és lakcímnyilvántartás — nem magyar állampolgár esetén, ezeken túlmenően a polgár útlevele és a magyarországi tartózkodásának jogcímét igazoló közokirat — alapján kiállított olyan hatósági igazolvány, amely a polgár személyazonosságát és az e törvényben meghatározott adatait közhitelűen igazolja. A személyazonosító igazolványt első ízben a polgár 14. életévében lehet kiadni.
(6) A 14 éven aluliak személyazonosságának igazolására alkalmas a tanulói jogviszonyt igazoló diákigazolvány is.
•	1952. évi IV. törvény a házasságról, a családról és a gyámságról (Csjt.)
1. § (1) A házasságról, a családról és a gyámságról szóló törvénynek az a célja, hogy a Magyar Köztársaság Alkotmányának megfelelően szabályozza és védje a házasság és a család intézményét, biztosítsa a házasságban és a családi életben a házastársak egyenjogúságát, fokozza a gyermekekért való felelősséget és előmozdítsa az ifjúság fejlődését és nevelését.
(2) E törvény alkalmazása során mindenkor a kiskorú gyermek érdekére figyelemmel, jogait biztosítva kell eljárni.
(3) E törvényt a társadalmi és egyéni érdek összhangjának biztosításával kell alkalmazni; a törvényben megállapított jogokkal és kötelességekkel társadalmi rendeltetésüknek megfelelően kell élni.
70. § A kiskorú gyermek szülői felügyelet vagy gyámság alatt áll.
75. § (1) A szülői felügyelet körében a szülők kötelessége, hogy a gyermeket gondozzák, tartsák, a gyermek testi, értelmi és erkölcsi fejlődését elősegítsék.
IV. A vizsgálat megállapításai:
	Az utazási kedvezmény igénybevételére az jogosult, aki érvényes diákigazolvánnyal rendelkezik. Az igazolvány — nevéből is következően — valamely jogosultság igazolására szolgál. Rendeltetése az, hogy a kedvezmény igénybevételekor felmutassák. Ezért a jogszabályi rendelkezés nyelvtani értelmezése is arra vezet, hogy a kedvezmény az igazolvány bemutatásával vehető igénybe, tehát a „rendelkezés” azt jelenti, hogy az igazolvánnyal az utasnak a kedvezmény igénybevételekor (a jegy megvásárlásakor) kell rendelkeznie. Ugyanerre az eredményre vezet a logikai értelmezés is: ha a „rendelkezés” szó azt jelentené, hogy az illetőnek „van” diákigazolványa (otthon vagy bárhol másutt), de azt a jegyvásárláskor nem kell bemutatnia, hiszen elég „rendelkezni” vele, az feleslegessé tenné magát a diákigazolványt. Hiszen akkor a kedvezmény igénybevételéhez elegendő lenne azt előírni, hogy az illetőnek hallgatói jogviszonya álljon fenn. A kedvezmény alapja ugyanis nem az igazolvány léte, hanem a hallgató/tanulói jogviszony fennállása; az igazolvány ennek igazolására szolgál, ám ezt a funkcióját csak akkor tölti be, ha a jogosult használja is, nem csak általában „rendelkezik” vele. Az igazolvány felmutatása tehát — a hallgatói/tanulói jogviszony fennállásán túl — szükséges jogszabályi feltétele a kedvezmény igénybevételének.
	Ebből következően, mivel a panaszos gyermeke nem rendelkezett diákigazolvánnyal a menetjegy megvásárlásakor, a kedvezmény igénybevételére sem volt jogosult. A menetjegyek vételár különbözetének visszatérítését nem írja elő a jogszabály a személyszállítást végző közszolgáltató számára. Ez nem is lenne elvárható, hiszen egyszeri útra szóló jegy esetén komoly nehézséget jelentene annak tisztázása, hogy valóban a különbözetet visszaigénylő személy utazott-e a járaton. Nem okozott tehát alkotmányos visszásságot a Körös Volán Rt. válasza, miszerint az igényelt árkülönbözetet nem tudja visszaadni a panaszosnak, illetőleg gyermekének. 
	A beadvány általános jelleggel felvetette, hogy kit terhelne a felelősség, ha bűncselekmény áldozatává válna egy hasonló helyzetben levő gyermek? Ilyen bűncselekmény esetében a büntetőjogi felelősség megállapítása a konkrét történeti tényállástól függene. A felelősséget tágabb, erkölcsi és társadalmi szövegkörnyezetben értelmezve a Csjt. idézett rendelkezései fényében lehet meghatározni. A kiskorú felett szülői felügyeletet gyakorló szülő fokozott felelősséggel tartozik gyermekéért, és gondozása, nevelése során neki is mindent meg kell tennie biztonsága, védettsége érdekében. (Pl. figyelemmel kell lennie arra, hogy ha a kiskorú egyedül utazik távol otthonától, akkor legyen nála kellő összegű pénz a visszaútra, legyenek nála a megfelelő igazolványok stb.) A konkrét esetben a gyermeket nagykorú rokona kísérte, aki a jegy megvásárlásával megfelelő módon eleget tett a rábízott kiskorúért való felelősség követelményeinek.
	Ettől különbözik az a kérdés, amelyet a panaszos felvetett, miszerint a gyermek aránytalanul nagy veszélynek van otthonától távol kitéve, ha diákigazolványa otthon felejtése vagy elveszítése miatt nem tudja kifizetni a teljes árú menetjegyet, és emiatt nem tud az idegen helyről hazajutni. Ez szükségessé teszi annak vizsgálatát, hogy a jogszabályok kellő tekintettel vannak-e a gyermekek védelmének követelményeire. 
	A vonatkozó jogszabályok ismertetéséből az is kiderült, hogy a gyermek 6 éves korától 14 éves koráig bármely személyi azonosításra alkalmas okmány felmutatásával jogosult a kedvezmény igénybevételére. Ez azt jelenti, hogy még a diákigazolvány elvesztése vagy otthon felejtése esetén is jogosult igénybe venni a kedvezményt, ha fel tud mutatni ilyen okmányt. A „személyi azonosításra alkalmas okmány” fogalmát más jogszabály tételesen nem határozza meg, de semmiképpen nem lehet a személyazonosító igazolvány, hiszen azt első ízben a polgár 14. életévében lehet kiadni. 
	Jogszabályi definíció hiányában álláspontom szerint a gyermek érdekében helye van a jogszabály kiterjesztő értelmezésének, tehát a „bármely” személyazonosításra alkalmas okmány fogalmát a lehető legtágabban, a gyermek érdekeinek figyelembe vételével kell értelmeznie minden érintettnek, így a személyszállítással foglalkozó közszolgáltatóknak és a jegy eladását végzőknek. 
	A 14 éves korhatár megállapítása egyrészt azt veszi figyelembe, hogy ettől kezdve már személyazonosító igazolvánnyal is rendelkezik a kiskorú, tehát a személyazonosság igazolására elsősorban ez szolgál. Másrészt a korhatár igazodik ahhoz, hogy büntetőjogban a büntethetőséget kizáró oknak számít a 14. életév be nem töltése. Ettől a kortól kezdve tehát a kiskorú büntetőjogilag vétőképes, a személyiség érésével és kifejlődésével párhuzamosan a társadalom fokozott felelősséget vár el tőle. Ennek megfelelően a 14. életévét betöltött tanulóval szemben már nem túlzott elvárás, hogy diákigazolványát magánál hordja, és azt a kedvezmény igénybevétele érdekében jegyvásárláskor felmutassa, illetve, hogy ennek elmulasztásakor viselje — a vételár különbözet vissza nem térítéséből eredő — anyagi következményeket.
	A fentiek alapján megállapítható, hogy a busz vezetője a jogszabályoknak megfelelően járt el, és nem okozott alkotmányos jogokkal összefüggő sérelmet, amikor a 14. életévét betöltött kiskorúnak — diákigazolvány hiányában — teljes árú menetjegyet adott el.
	Mivel az ügyben alkotmányos jogokkal összefüggő sérelmet nem állapítottam meg, ajánlást nem teszek.
Budapest, 2003. augusztus 26.
Lenkovics Barnabás