OBH 3852/2003
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Ügyintéző: Dr. Pásztor Imre
Az eljárás megindulása
A panaszos előzetes letartóztatásban levő fia ügyében fordult hivatalomhoz. Azt sérelmezte, hogy 2002. augusztus 2-a óta előzetes letartóztatásban levő 28 éves fiának sorozatosan van szívrohama, ennek ellenére még óvadék ellenében sincs módja – a szükséges egészségügyi ellátás érdekében sem – arra, hogy szabadlábon védekezhessen. A szabadlábra helyezési kérelem elutasításával, illetve az óvadék kérdésével kapcsolatban még vizsgálatom elrendelésével egy időben  tájékoztattam a panaszost, hogy panasza ezen részében nincs vizsgálati hatásköröm.
A fogvatartott egészségügyi ellátásának körülményeit azonban meg- vizsgáltam.
Az érintett alkotmányos jog:
•	A lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való jog (Alkotmány 70/D. § /1/ bekezdése)
Az érintett jogszabályok:
•	Az 1979. évi 11. tvr. (Bv. tvr.) 36. §
•	6/1996. (VII. 12.) IM rendelet
•	16/199. (XI. 10.) IM rendelet
A vizsgálat lefolytatása:
A panasz egészségügyi ellátással foglalkozó részével kapcsolatban megkerestem a büntetés-végrehajtás országos parancsnokát, akinek vizsgálatát kértem.
A vizsgálat megállapításai:
A fogvatartottnak a Hajdú-Bihar Megyei Büntetés-végrehajtási Intézetbe történt befogadásakor nem volt egészségi állapotával kapcsolatos panasza. Orvosi vizsgálata alkalmával kórelőzményként 2001-ben elszenvedett szívinfarktust és 2002-ben a mellkas megnyitásával nem járó úgynevezett katéteres szívműtétet, a koszorúrésbe háló beültetését említette. Ezekről dokumentumot nem mutatott be, felszólításra is csak késedelmesen pótolta a zárójelentéseket. Annak ellenére, hogy kardiális panasszal nem fordult sem orvoshoz, sem ápolóhoz, 2003 januárjában és májusában is felajánlották a Büntetés-végrehajtás Központi Kórházában történő kivizsgálását, de azokat mindkét esetben – aláírásával igazoltan – nem kívánta igénybe venni.
2003. május 8-án maga kérte a Debreceni Egyetem Kardiológiai Klinikán történő kivizsgálását, melyet május 20-ára meg is szerveztek részére. Korábbi kezelőorvosa akkori állapotát kompenzáltnak, egyensúlyban lévőnek ítélte. A fogvatartott beteg gyógyszeres kezelését az ott kapott javaslatnak megfelelően folytatták.
2003. június 23-i és július 7-i orvosi vizsgálata során fizikális panasza nem volt, kóros eltérést nem észleltek. A nagy melegre való tekintettel azonban a zárka ételberakó nyílását folyamatosan nyitva tartották. Nyomatékosan felhívták a figyelmét arra, hogy „fitness edzését”, melyet az orvos tanácsa ellenére a zárkában végzett, fejezze be és a dohányzást is mellőzze.
Július 8-án szívtáji panaszok miatt OMSZ eset-kocsit hívtak a fogva tartotthoz. Az EKG alapján az akut kardiális történést kizárták, a helyszínen koszorúér-tágító spray-vel látták el. Július 21-én este mellkasi fájdalom és rövid eszméletvesztéssel járó rosszulléte volt a fogvatartottnak, emiatt haladéktalanul a Debreceni Belgyógyászati Klinikára szállították. A vizsgálat a heveny szívinfarktust kizárta, gyógyszeres kezelést és kardiológiai ellenőrzést javasoltak, másfél nap után visszaszállították az intézetbe. Az intézet egészségügyi szolgálata, annak ellenére, hogy panasz- és tünetmentes volt –a Bv. OP Egészségügyi Főosztályának legteljesebb egyetértésével – a Központi Kórházban történő megfigyelését rendelte el.
Július 23-tól - 30-ig tartó belgyógyászati obszervációja (megfigyelése) alatt szívtáji szorító fájdalma, rosszulléte nem volt. A teljes körű kivizsgálás részeként felajánlott izotópos vizsgálatba (szívizomscintigraphia) – részletes felvilágosítás ellenére sem egyezett bele, mielőbbi visszaszállítását kérte. Akkori állapota annak nem képezte akadályát.
A debreceni büntetés-végrehajtási intézetbe történt visszaszállítása után a fogvatartott gyógyszeres kezelését és a zsírszegény étrendet a szakorvosi előírás szerint biztosították, illetve biztosítják. A fogvatartott ügyében eljáró bíróság által felkért igazságügyi orvosszakértő véleménye is rögzíti a folyamatos kezelés és ellenőrzést igénylő betegségek tényét. Figyelemmel arra, hogy a fogvatartott állapotában hirtelen rosszabbodás bármikor bekövetkezhet, azt is rögzíti a szakértői vélemény, hogy a fogvatartott számára biztosítani kell a két órán belüli intenzív terápiás beavatkozás lehetőségét. A szakvélemény végül tartalmazza, hogy a fogvatartottat betegségei nem akadályozzák a bírósági tárgyaláson való megjelenésében.
Tekintettel arra, hogy mindezeket a feltételeket a Hajdú-Bihar Megyei Büntetés-végrehajtási Intézet eddig is zavartalanul biztosította, megállapítottam, hogy a panasszal összefüggésben alkotmányos jogot sértő vagy közvetlenül veszélyeztető visszásság nem áll fenn. A fogvatartott egészségügyi ellátásában mulasztást nem észleltem, a lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való jogát a fogvatartás helyéül kijelölt intézet biztosítja. Ezért vizsgálatomat ombudsmani intézkedés nélkül lezártam.
Budapest, 2003. szeptember 8.
Takács Albert