OBH 3802/2003
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: dr. Lukácsi Tamás
I. Az eljárás megindulása	
	A panaszos könyvelői feladatokat lát el egy munkáltatónál, amely egy főt foglalkoztat. Személyesen fordult az állampolgári jogok országgyűlési biztosához a Nyugdíjbiztosítási Igazgatóságok (NYI) bejelentési, adatszolgáltatási rendszerével kapcsolatban. 
	Mivel a panaszost foglalkoztató cég öt főnél kevesebb biztosítottról szolgáltat adatot, kötelezettségének nem csak elektronikus úton, hanem nyomtatványon, papír alapú adathordozón is eleget tehet. Így tett a panaszos is a foglalkoztató megbízásából, ezzel kapcsolatos kifogásai a következők.
	Egyrészt sérelmezi, hogy az ONYF 3518. számú adatlap csak a NYI-on hozzáférhető, amelynek beszerzése hosszadalmas.
	Másrészt — konkrét eset megjelölése nélkül, általános jelleggel — azt kifogásolja, hogy „a papíralapú «Nyugdíjbiztosítási Egyéni Nyilvántartó Lap»-ot (nyomtatvány száma: ONYF 3518-1/B) kiállítás után postai úton nem lehet megküldeni, meghatalmazottal nem lehet az Igazgatósághoz bevinni, csak a cégvezető személyesen adhatja le. Addig, amíg valaki floppyn teljesít adatszolgáltatást, azt postán elfogadják.” A panaszos szerint ez az eljárás az adatszolgáltatást papíron teljesítőkkel szemben diszkriminatív, nagyon sok embert érint és túl bürokratikus. 
	Az Alkotmányban deklarált jogállamiságból eredő jogbiztonsághoz való jog (2. § [1] bekezdés) és a diszkrimináció tilalma (70/A. §) esetleges sérelme kapcsán vizsgálatot indítottam, annak tisztázása érdekében, hogy a hatályos jogszabályi rendelkezések és az ezek alapján folytatott gyakorlat valóban hátrányosan megkülönbözteti-e a papír alapú adatszolgáltatást végzőket.  Levélben kértem az Országos Nyugdíjbiztosítási Főigazgatóság (ONYF) főigazgatóját, hogy a kifogásolt ügyben követett gyakorlatról, annak indokairól adjon részletes tájékoztatást, és a panasszal kapcsolatos álláspontját hozza tudomásomra.
II. Tényállás
	Az ONYF főigazgatója levelében a következőket adta elő. A társadalombiztosítási nyugellátásról szóló törvény (Tny.) végrehajtására kiadott kormányrendelet (Tnyr.) értelmében az adatszolgáltatással kapcsolatos felelősség akkor is az adatszolgáltatásra kötelezett foglalkoztatót, egyéb szervet vagy személyt terheli, ha az adatszolgáltatást megállapodás alapján más szerv vagy személy teljesíti. Ennek oka, hogy a nyugdíjjogosultság, mint váromány a foglalkoztatónál keletkező adatban nyugszik, és hosszú távú pénzügyi elkötelezettséget hoz létre a Nyugdíjbiztosítási Alapot terhelő majdani nyugellátás kapcsán.
Ez a főigazgató véleménye szerint összhangban áll az államigazgatási eljárásról szóló 1957. évi IV. törvény 18. § (1) bekezdésével, amely szerint ha nem írja elő jogszabály az ügyfél személyes eljárását, helyette törvényes képviselője, vagy meghatalmazottja is eljárhat. 
	A gyakorlati tapasztalatok azt mutatják, hogy egyes esetekben a könyvelő irodák ügyfelei olyan meghatalmazást adnak a könyvelő részére, amely alapján az ügyfél nevében valamennyi hatóság felé jogosulttá válik a szükséges jognyilatkozatok megtételére.
	A Tnyr. 88. § (1) bekezdése rendelkezik arról, hogy az egyéni vállalkozó, továbbá az öt főnél kevesebb biztosítottról történő adatszolgáltatás esetén a foglalkoztató az előírt nyomtatványon is teljesítheti az adatszolgáltatást. Az adatszolgáltatás teljesítése kizárólag az ONYF által rendszeresített és a területileg illetékes nyugdíjbiztosítási igazgatási szerv által térítésmentesen rendelkezésre bocsátott nyomtatvány, illetve számítógépes program felhasználásával történhet. A főigazgató utalt a Tnyr. 88. § (3) bekezdésére is, amely az adatszolgáltatás során nem zárja ki a meghatalmazás jogintézményét, viszont az adatszolgáltatásra kötelezett foglalkoztató cégszerű aláírásának a nyilvántartó lapon szerepelnie kell. A Tny. 97—99. §-ai és a Tnyr. 86—89. §-ai értelmében megállapítható, hogy „szó sincs arról, hogy az adatszolgáltatást csak a «cégvezető» teljesítheti! Arra a jogszabályi keretek között jogosult a megbízottja is”.
	Az ONYF főigazgatójának álláspontja, hogy a fentiekben említett jogszabályi rendelkezések figyelembevételével nem lát diszkriminatív eljárást a papír alapon teljesítő adatszolgáltatókkal szemben; az eljárás gyakorlatilag megegyezik a számítógépes adathordozó útján történővel, és a papír alapú adatszolgáltatás is teljesíthető postai úton.
	A vizsgálat során megállapítást nyert, hogy a panaszos által említett adatlap a 2001. és 2002. évekre az ONYF honlapjáról letölthető, ezért ezzel kapcsolatban további vizsgálatot nem folytattam.
III. Alkalmazott jogszabályok:
•	Magyar Köztársaság Alkotmánya
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
70/A. § (1) A Magyar Köztársaság biztosítja a területén tartózkodó minden személy számára az emberi, illetve az állampolgári jogokat, bármely megkülönböztetés, nevezetesen faj, szín, nem, nyelv, vallás, politikai vagy más vélemény, nemzeti vagy társadalmi származás, vagyoni, születési vagy egyéb helyzet szerinti különbségtétel nélkül.
•	1997. évi LXXXI. törvény a társadalombiztosítási nyugellátásról
Érintett rendelkezéseit ld. a Mellékletben.
•	A társadalombiztosítási nyugellátásról szóló törvény végrehajtásáról szóló 168/1997. (X. 6.) Korm. rendelet
Érintett rendelkezéseit ld. a Mellékletben.
IV. A vizsgálat megállapításai
	A hátrányos megkülönböztetés tilalmának tartalmát a 9/1990. (IV. 25.) AB határozat a következőképpen fejti ki. „A megkülönböztetés tilalma arra vonatkozik, hogy a jognak mindenkit egyenlőként (egyenlő méltóságú személyként) kell kezelnie, azaz az emberi méltóság alapjogán nem eshet csorba, azonos tisztelettel és körültekintéssel, az egyéni szempontok azonos mértékű figyelembevételével kell a jogosultságok és a kedvezmények elosztásának szempontjait meghatározni.”
	A jogszabályi háttér vizsgálata alapján nem állapítható meg, hogy a papír alapú adatszolgáltatást végzőket — a fenti meghatározás fényében — hátrányos megkülönböztetés érné, hiszen az ilyen adatszolgáltatás a jogszabályok alapján ugyanolyan feltételekkel (meghatalmazott útján, postán is) teljesíthető, mint a számítógépes adathordozón való adatszolgáltatás. Az ONYF főigazgatója pedig az ügy megvizsgálása után levelében megerősítette — és ennek ellentmondó konkrét példa a panaszból sem állapítható meg —, hogy a gyakorlatban az eljárás a két esetben megegyező, a papír alapú adatszolgáltatást végzőket nem éri diszkrimináció.
	A fentiekre tekintettel az ügyben alkotmányos visszásságot nem állapítok meg, a vizsgálatot lezárom.
Budapest, 2003. szeptember 2.
Lenkovics Barnabás

Melléklet
az OBH 3802/2003. számú ügyben készült jelentéshez

•	1997. évi LXXXI. törvény a társadalombiztosítási nyugellátásról
Tny. 97. §  (3) A nyugellátásban részesülő személy 15 napon belül köteles bejelenteni a nyugdíjbiztosítási igazgatási szervnek minden olyan tényt, adatot, körülményt, amely a nyugellátásra jogosultságát vagy a nyugellátás folyósítását érinti. A 83. § (2) bekezdésben megjelölt személyek vagy a nyugellátás felvételére jogosított más személy a jogosult halálának tényét és annak időpontját 15 napon belül kötelesek bejelenteni az illetékes nyugdíjfolyósító szervnek.
Tny. 98. § (1) A bejelentések közvetlenül az illetékes nyugdíjbiztosítási igazgatási szervnél vagy posta útján teljesíthetők.
 Tny. 99. § (1) A nyilvántartások vezetésére, az adatszolgáltatásra, az e törvényben előírt bejelentés teljesítésére, az igény érvényesítésére az Országos Nyugdíjbiztosítási Főigazgatóság számítógépes program használatát írhatja elő, illetőleg nyomtatványt rendszeresíthet.
(2) Az Országos Nyugdíjbiztosítási Főigazgatóság az előírt nyilvántartási, adatszolgáltatási és bejelentési kötelezettség, továbbá rendszeresített nyomtatvány használata alól mentesítést adhat. Az illetékes nyugdíjbiztosítási igazgatási szerv a bejelentés módjára és a határidőkre egyes foglalkoztatókkal és egyéb szervekkel eltérő megállapodást köthet.
•	A társadalombiztosítási nyugellátásról szóló törvény végrehajtásáról szóló 168/1997. (X. 6.) Korm. rendelet
R. 86. § (1) A társadalombiztosítási egyéni nyilvántartás részeként Nyugdíjbiztosítási Egyéni Nyilvántartó Lapot (a továbbiakban: nyilvántartó lapot) kell kiállítani a Tbj. 5. §-ának (1)—(2) bekezdésében említett biztosítottakról. A Tbj. 34. §-ában foglaltak alapján szolgálati idő szerzésére irányuló megállapodást kötött személlyel kapcsolatos adatszolgáltatásra a 87. § (4) bekezdése szerinti „Útmutató” előírása az irányadó.
 R. 88. § (1) A nyilvántartó lap kiállítására kötelezett foglalkoztatónak a nyilvántartó lap adattartalmát az Országos Nyugdíjbiztosítási Főigazgatóság által rendszeresített és a területileg illetékes nyugdíjbiztosítási igazgatóság (kirendeltség) által a kötelezett részére térítésmentesen rendelkezésre bocsátott számítógépes programmal kell előállítania, és az adatszolgáltatási kötelezettségét számítógépes adathordozón kell teljesíteni. A 87. § (1) bekezdés g) pontjában említett egyéni vállalkozó, továbbá az öt főnél kevesebb biztosítottról történő adatszolgáltatás esetén a foglalkoztató az előírt nyomtatványon is teljesítheti az adatszolgáltatást, de teljesítettnek számít az adatszolgáltatás akkor is, ha az említett egyéni vállalkozó vagy foglalkoztató, illetőleg képviselőik által személyesen közölt hiteles adatok a nyugdíjbiztosítási igazgatási szervnél számítógépes adathordozón rögzítésre kerülnek.
(2) Az adatszolgáltatás teljesítése — figyelemmel az (1) bekezdésben foglaltakra is — kizárólag az Országos Nyugdíjbiztosítási Főigazgatóság által rendszeresített és a területileg illetékes nyugdíjbiztosítási igazgatási szerv által térítésmentesen rendelkezésre bocsátott nyomtatvány, illetve számítógépes program felhasználásával történhet.
(3) Az adatszolgáltatással kapcsolatos felelősség akkor is az adatszolgáltatásra kötelezett foglalkoztatót, egyéb szervet vagy személyt terheli, ha az adatszolgáltatást szerződés (megállapodás) alapján más szerv, személy teljesíti. Ebben az esetben az adatszolgáltatást az (1)—(2) bekezdésben említett számítógépes program felhasználásával, számítógépes adathordozón kell teljesíteni. A nyilvántartó lapot, továbbá a 89. § (4) bekezdése szerinti jegyzéket ebben az esetben is az adatszolgáltatásra kötelezett foglalkoztatónak kell cégszerű aláírásával ellátnia, illetve záradékolnia.
(4) Az adatszolgáltatás és a nyilvántartás általánostól eltérő rendjére az Országos Nyugdíjbiztosítási Főigazgatóság az Országos Egészségbiztosítási Pénztárral és az Adó- és Pénzügyi Ellenőrzési Hivatallal megállapodást köthet.
 R. 89. § (1) A nyilvántartólap kiállítására és vezetésére kötelezettek a 88. § (1) bekezdésében meghatározott számítógépes programot, illetőleg a nyomtatványt az erre a célra rendszeresített „Adatlap” kitöltésével és leadásával igényelhetik a területileg illetékes nyugdíj-biztosítási igazgatási szervnél. Az „Adatlap” kitöltésének és leadásának tényéről a nyugdíj-biztosítási igazgatási szerv visszaigazolást állít ki.
(2) A nyilvántartó lapot az adatszolgáltatásra kötelezettnek — ideértve a 88. § (3) bekezdésben említett szerveket is — a tárgyév december 31. napjával minden biztosítottra vonatkozóan le kell zárni, és a biztosítottak születési dátuma szerinti rendezettségben a jegyzék, valamint az adathordozó átvételekor a nyugdíjbiztosítási igazgatóság (kirendeltség) által kiadott visszaigazoló-lap kíséretében a Tny. 97. § (2) bekezdésében meghatározott határidőig a területileg illetékes nyugdíjbiztosítási igazgatóság (kirendeltség) részére meg kell küldeni.