OBH 3717/2003
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: dr. Tasi Katalin
A vizsgálat megindulása:
	Panaszos levélben fordult az Országgyűlési Biztos Hivatalához, és nehéz szociális helyzetére tekintettel kérte a biztos segítségét. Panaszában előadta, hogy semmilyen anyagi segítséget nem kap a lakhelye szerint illetékes önkormányzattól, valamint hogy a mindennapi megélhetése is csak szomszédjai adományaiból biztosított. 
	A panasz alapján az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 16. és 17. §-ainak értelmében vizsgálatot indítottam, mert felmerült a szociális biztonsághoz való jog sérelmének gyanúja.
Érintett alkotmányos jogok:
•	1949. évi XX. törvény - A Magyar Köztársaság Alkotmánya
17. § A Magyar Köztársaság a rászorulókról kiterjedt szociális intézkedésekkel gondoskodik.
70/E. § (1) A Magyar Köztársaság állampolgárainak joguk van a szociális biztonsághoz; öregség, betegség, rokkantság, özvegység, árvaság és önhibájukon kívül bekövetkezett munkanélküliség esetén a megélhetésükhöz szükséges ellátásra jogosultak.
(2) A Magyar Köztársaság az ellátáshoz való jogot a társadalombiztosítás útján és a szociális intézmények rendszerével valósítja meg.
Egyéb kapcsolódó jogszabályok
•	1993. évi III. törvény a szociális igazgatásról és a szociális ellátásokról
32/A. § A települési önkormányzat az időskorúak járadékában részesülő személy esetében bejelenti, a rendszeres szociális segélyben részesülő személy esetében - az önkormányzat rendeletében meghatározott esetekben - bejelenti hagyatéki teherként a folyósított járadék, illetőleg segély összegét a területileg illetékes közjegyzőnél. A bejelentés tényéről a járadék, illetőleg a segély megállapításáról szóló határozatban rendelkezni kell.
A szakasz hatályos: 2003. II. 14-ig 
•	2003. évi IV. törvény az egyes szociális tárgyú törvények módosításáról
84. § (1) E törvény hatálybalépésével egyidejűleg hatályát veszti
a) az Szt.
aa) 32/A. §-a,
Hatályba lépett: 2003. II. 15-én 
•	Csécse Önkormányzat Képviselő-testületének 11/2000. (XII. 19.) számú rendelete a  szociális igazgatásról és a szociális ellátásokról szóló 1993. évi III. törvényből eredő egyes feladatok helyi szabályozásáról
8. § (5) Ha a rendszeres szociális segélyben részesülő személynek van olyan ingatlan vagyona, amelyből az ellátás egészében vagy részben fedezhető, az önkormányzat minden esetben a folyósított támogatás összegét a jogosult halálakor hagyatéki teherként a területileg illetékes közjegyzőnél bejelenti. Erről a támogatást megállapító határozatban rendelkezni kell. 
19.§ (2) Étkeztetés keretében azoknak a szociálisan rászorultaknak a legalább hétköznapi, napi egyszeri meleg étkezéséről kell gondoskodni, akik önmaguknak, ill. önmaguk és eltartottjuk számára azt tartósan nem képesek biztosítani. 
(4) A személyes gondoskodást nyújtó ellátások iránti kérelmet írásban kell benyújtani, melyhez csatolni kell a kérelmező és a vele közös háztartásban élők jövedelmi igazolását. 
18.§ Méltányossági alapon közgyógyellátásban részesülhet az a szociálisan rászoruló személy, akinek a havi rendszeresen szedett gyógyszereinek költsége meghaladja az egy főre jutó jövedelem 15%-át, valamint az egy főre jutó jövedelem nem haladja meg a mindenkori öregségi nyugdíjminimum 100%-át.
A megállapított tényállás:
	Panaszos beadványának kézhez vételét követően rövid úton megkereséssel fordultam Csécse és Szarvasgede Községek Polgármesteri Hivatalához, ahol tájékoztatást kértem a panaszosnak juttatott szociális jellegű ellátásokról, különös tekintettel a személyes gondoskodást nyújtó, természetbeni ellátásokra. Mivel a polgármesteri Hivatal munkatársa nem tudott választ adni a személyes gondoskodást nyújtó ellátások mibenlétére, írásban fordultam Csécse és Szarvasgede Községek körjegyzőjéhez, és - hivatkozással az Obtv. 18. §. (3) bekezdésére - felkértem az önkormányzat panaszos ellátásával kapcsolatos tevékenységének lajstromozására, valamint egyéb, szociális ellátásokkal kapcsolatos kérdések megválaszolására. 
	A jegyzői válasz megállapításai, valamint a rendelkezésemre bocsátott iratok alapján a következőket tártam fel:
	Panaszos beadványában arról tájékoztatta az Országgyűlési Biztos Hivatalát, hogy munkaviszonya nincs, egészségi állapota és életkora miatt nem tud elhelyezkedni, valamint hogy anyagi támogatásban nem részesül sehonnét, ezért nagyon nehéz élethelyzetbe került. Rokkantsági nyugdíj iránti kérelme elbírálás alatt van, így rendszeres jövedelemmel nem rendelkezik. A jegyzőtől kapott tájékoztatás egybevág panaszos által előadottakkal. Panaszos a kérdésemmel érintett időszakban (2002. év elejétől a vizsgálat megindulásáig) két alkalommal részesült kisebb összegű átmeneti segélyben, illetve közgyógyellátásra jogosító igazolvány iránti kérelmének is helyt adtak. Az önkormányzat közcélú munka felajánlásával próbálta panaszos elhelyezkedését elősegíteni, de azt a háziorvosi vélemény alapján panaszos nem vállalhatta el. Panaszosnak a vizsgált időszakban négy hónapon keresztül állt fenn munkaviszonya. Egyéb, szociális ellátás iránti kérelemmel nem fordult az önkormányzathoz. Az önkormányzat ügyintézője tájékoztatta panaszost a rendszeres szociális segély iránti kérelem benyújtásának lehetőségéről és annak feltételeiről, de panaszos - hivatkozással az önkormányzat szociális tárgyú rendeletének azon rendelkezésére, melynek értelmében az ilyen ellátási formában részesülők ingatlanára az ellátás összegét hagyatéki teherként jelenti be az önkormányzat a juttatásban részesülő halálakor – nem kívánta igénybe venni. Az országgyűlési biztos egy korábbi, e tárgykörben végzett átfogó vizsgálata (OBH 3120/1999.)  értelmében a szociális igazgatásról és ellátásokról szóló 1993. évi III. törvény (a továbbiakban: Szt.) 32/A.§ a hagyatéki teherként való bejelentést lehetőségként adja a helyi rendeletalkotás számára, amellyel Csécse és Szarvasgede Nagyközségek Önkormányzata a jogszabálynak megfelelő módon élt. 
Panaszos ezzel kapcsolatos nyilatkozatát 2002. szeptemberében tette. Az Szt. 32/A. §-át már az országgyűlési biztos vizsgálatának megindulása előtt, 2003. február 15-től kezdődő hatállyal hatályon kívül helyezte az egyes szociális tárgyú törvények módosításáról szóló 2003. évi IV. törvény. Ennek ellenére az önkormányzat már idézett szociális tárgyú rendelete még tartalmazta a hagyatéki teherre vonatkozó rendelkezéseket. A 2003. július 21-én az Országgyűlési Biztos Hivatalához megküldött rendelethez csatolt kísérő levélben a jegyző tájékoztatott, hogy 2003. július 31-ig fog befejeződni annak felülvizsgálata és a törvényi szabályozásnak megfelelő módosítása.
A vizsgálat megállapításai:
	A természetbeni ellátásokat illetően megvizsgáltam Csécse Önkormányzat Képviselő-testületének 11/2000. (XII. 19.) számú, a szociális igazgatásról és a szociális ellátásokról szóló 1993. évi III. törvényből eredő egyes feladatok helyi szabályozásáról szóló rendeletének vonatkozó szakaszait, és azt állapítottam meg, hogy az a jogszabályi előírásoknak megfelel. A rendelet 19. §-a szabályozza a személyes gondoskodást biztosító ellátások igénylésének, elbírálásának feltételeit, a 20.§ pedig azok térítési díjairól rendelkezik. A rendelet 19. § (4) bekezdése rendelkezik arról, hogy a személyes gondoskodást nyújtó ellátások iránti kérelmet írásban kell benyújtani. Az önkormányzat nyilvántartásában panaszostól származó ilyen tárgyú kérelem a vizsgált időszakban nincs, a jegyző tájékoztatása szerint ilyen ellátás iránti kérelmet nem nyújtott be panaszos az önkormányzathoz. 
	Az Alkotmány 70/E. §-a szerint az állam többféle típusú szociális intézmény segítségével köteles az állampolgár szociális biztonságáról gondoskodni. Ezzel összefüggésben az Alkotmánybíróság rámutatott arra, hogy az állam e kötelezettségének eleget tesz, ha a szociális ellátás biztosítására megszervezi és működteti a társadalombiztosítás és a szociális támogatások rendszerét. A szociális biztonság nem jelent sem biztosított jövedelmet, sem pedig azt, hogy az állampolgárok egyszer elért életszínvonala a gazdasági viszonyok kedvezőtlen alakulása következtében ne csökkenhetne. A szociális biztonsághoz való jog tartalma az, hogy az adott tényállás sajátosságai szerint a Magyar Köztársaság állampolgárai különböző módon és különböző mértékben meghatározott megélhetéshez szükséges ellátásra jogosultak.
	A szociális ellátások igénybevételére, az állampolgár kérelmére meginduló eljárást követően van lehetőség. Amennyiben az állam, valamint átruházott illetve saját hatáskörében az önkormányzat szociális ellátó tevékenységet végez, és ezt a jogszabályokban előírt módon, a kötelező ellátási formákat nyújtva és intézményi hálózatot működtetve, a kérelmeket szabályszerű eljárás során, a jogszabályi rendelkezéseknek megfelelően bírálja el, eleget tesz az Alkotmányban foglalt követelményeknek. Egyetlen állami vagy önkormányzati szervtől sem várható el olyan magas fokú gondoskodás, hogy az egyes állampolgár kérelme nélkül, annak hiányában vonja őt be a szociális ellátórendszerbe. Elvárható követelmény az állampolgár tájékoztatása, kioktatása az egyes állami, önkormányzati ellátási formákról, azok igénylésének és igénybe vételének feltételeiről, ami a vizsgált esetben maradéktalanul megtörtént. Az önkormányzatnak törvény adta lehetősége az állampolgár részére juttatott rendszeres szociális segély mintegy „ellenértékeként” a juttatásban részesülő ingatlanára a juttatásban részesülő halálát követően hagyatéki teherként jelezni a folyósított összeget. A vizsgált esetben az állampolgár azért nem igényelte az ellátást, mert vagyonát védeni tehermentesen tartani szerette volna. 
	A hivatkozott jogszabályi rendelkezést (Szt.32/A §) a 2003. évi IV. törvény 2003. február 15-től hatályon kívül helyezte, azaz a hivatkozott önkormányzati rendelet 8. § (5) bekezdésének alapjául szolgáló jogszabályi felhatalmazás megszűnt. Így akkor járt volna el helyesen Csécse és Szarvasgede Nagyközségek önkormányzata, ha a jogszabályi felhatalmazás hatályon kívül kerülésével egy időben az ezen felhatalmazás alapján megalkotott helyi jogszabályi rendelkezést is hatályon kívül helyezi. 
	Mivel panaszos a jogszabály hatályon kívül helyezését követően nem fordult rendszeres szociális segély iránti kérelemmel az önkormányzathoz, a tájékoztatás elmulasztásában nem állapítható meg az önkormányzat felelőssége. Jogszabály módosítás esetére egyéni tájékoztatási kötelezettséget ugyanis nem ír elő sem az Szt., sem pedig az államigazgatási eljárásról szóló 1957. évi IV. törvény. 
	A fentiekkel összefüggésben megállapítom, hogy a szociális ellátáshoz való joggal kapcsolatban panaszos esetében Csécse és Szarvasgede Önkormányzata nem okozott alkotmányos visszásságot. 
	A jogállamiságból fakadó jogbiztonsághoz való joggal összefüggésben azonban alkotmányos visszásságot okozott Csécse és Szarvasgede Önkormányzata azzal a mulasztásával, hogy az Szt. felhatalmazó szabályának hatályon kívül helyezését követően nem rendelkezett haladéktalanul az azon alapuló önkormányzati norma hatályon kívül helyezéséről és annak helyben szokásos módon történő kihirdetéséről. 
Kezdeményezés :
	Felkérem Csécse és Szarvasgede Nagyközség Önkormányzatának Képviselő Testületét, hogy haladéktalanul módosítsa helyi szociális ellátásokra vonatkozó rendeletét úgy, hogy az abban foglaltak maradéktalanul megfeleljenek a törvényi előírásoknak, és felkérem Csécse és Szarvasgede Nagyközség jegyzőjét, hogy a továbbiakban fokozott figyelemmel kísérje az önkormányzati normák meghozatalának alapjául szolgáló egyes jogszabályok változásait, hogy az önkormányzati jogalkotás minden szempontból megfeleljen a Magyar Köztársaság Alkotmányában valamint a jogalkotásról szóló 1989. évi XI. törvényben foglaltaknak. 
Budapest. 2003. október 7.
Lenkovics Barnabás