OBH 3222/2003
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Előadó: dr. Győrffy Zsuzsanna
A vizsgálat megindítása:
	A panaszos – aki jelenleg a Fővárosi Büntetés-végrehajtási Intézetben, előzetes letartóztatásban van – előadta, hogy Cegléd Város Gyámhivatalától (a továbbiakban: gyámhivatal) 2003. március 9-én azt kérte, hogy nevelőszülőnél nevelkedő gyermekeivel való kapcsolattartását szabályozzák. A panaszos sérelmezte, hogy kérelmére a gyámhivatal az Országgyűlési Biztosok Hivatalához május 25-én kelt beadványa benyújtásáig nem hozott határozatot.
	A beadvánnyal kapcsoltban felmerült az Alkotmány 2. § (1) bekezdésben deklarált jogállamiságból eredő jogbiztonsághoz, ezen belül a tisztességes eljáráshoz fűződő jog sérelmének gyanúja, ezért az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (a továbbiakban: Obtv.) 16. § (1) bekezdésében kapott felhatalmazás alapján vizsgálatot indítottam. 
	A gyámhivatal vezetőjétől az ügyben keletkezett dokumentumok másolatának megküldését kértem, azokat áttanulmányoztam.
A megállapított tényállás:
	A panaszos a gyámhivatalhoz 2003. március 12-én érkezett beadványában azt kérte, hogy gyermekvédelmi gondoskodásba vett, nevelőszülőnél nevelkedő gyermekeit kapcsolattartásra a nevelőszülő havi egy alkalommal vigye be a büntetés-végrehajtási intézetbe. A panaszos kérelmén szerepelt fogva tartásának helye. (Budapest, XVIII. ker. Rendőrkapitányság) 
	A gyámhivatal március 26-án megkereste az BV Országos Parancsnokságát. Az Országos Parancsnokságtól tájékoztatást kért arról, hogy a panaszos börtönbüntetés alatt áll-e…„mert felkutatása eredménytelen hivatalunk számára.”
 	Az Országos Parancsnokság a gyámhivatalhoz április 3-án érkezett válasza szerint a panaszos akkor nem volt büntetés-végrehajtási intézetben (kerületi rendőrkapitányságon volt előzetes letartóztatásban). Még ugyanezen a napon a gyámügyi ügyintéző elküldte a XVIII. kerületi rendőrkapitányságra a panaszos gyermekeinek leveleit, kérte továbbítsák azokat számára.
	A gyámhivatal a panaszos gyermekeinek nevelőanyját a kapcsolattartás szabályozása ügyében április 16-ára idézte.
	A panaszos április 9-én arra kérte a gyámhivatalt, hogy hetente egyszer beszélhessen telefonon a gyermekeivel, kérte tájékoztassák márciusi kérelme elbírálásáról.
	A nevelőszülői tanácsadó kérésére a panaszos két idősebb gyermekéről az óvoda április 15-én pedagógiai véleményt készített, melyet megküldtek a gyámhivatalnak is. 
	A nevelőszülő április 16-án a gyámhivatalnál felvett jegyzőkönyvi nyilatkozata szerint azt tartotta ésszerűnek, ha a panaszos kéthetente telefonálhatna a gyermekeinek, elmondta a három kisgyermeket, nem tudja havonta a büntetés-végrehajtási intézetbe vinni. Ha a bv. intézet az anyát a gyermekek tartózkodási helyére tudja szállítani, akkor megoldható a havi kapcsolattartás. Még ezen a napon a nevelőszülővel felvett jegyzőkönyvet a gyámhivatal megküldte a XVIII. kerületi társhatóságnak, az ügyintéző kérte, a panaszost nyilatkoztassák arról, hogy az abban foglaltakat elfogadja-e. A XVIII. kerületi rendőrkapitányság vezetőjétől az ügyintéző tájékoztatást kért arról, hogy a panaszosnak milyen lehetőségei vannak arra, hogy személyesen, illetve telefonon tartsa a kapcsolatot gyermekeivel. Április 16-án a gyámügyi ügyintéző tájékoztatta a panaszost arról, hogy a gyermekeivel való kapcsolattartás szabályozása folyamatban van.
 	Április 21-én a panaszos tájékoztatta a gyámhivatalt, hogy kórházban van.
	Április 24-én a XVIII. ker. Rendőrkapitányság Bűnügyi Osztály Vizsgálati alosztályának vezetője ugyancsak tájékoztatta a gyámhivatalt arról, hogy a panaszos előreláthatólag május 9-ig kórházban lesz, azt követően már csak rövid ideig fog a rendőrkapitányságon tartózkodni, onnan a Fővárosi Büntetés-végrehajtási Intézetbe szállítják. Az osztályvezető leírta azt is, hogy kapitányságukon havi két alkalommal van arra lehetőség, hogy a panaszos személyesen találkozzon a gyermekeivel. A találkozásokra munkaidőben, bilincsben és rendőri felügyelet mellett van lehetőség, telefonálásra folyamatosan van lehetősége a panaszosnak, de külső intézménybe még gyermekeivel való kapcsolattartás céljából sem szállíthatják át.  
	A panaszos április 30-án már a Fővárosi Büntetés-végrehajtási Intézetből írt levelében kért tájékoztatást arról, hogy a gyámhivatal hogyan döntött a kapcsolattartás szabályozásáról. Ugyanezen a napon az ügyintéző felkérte a nevelőszülői tanácsadót arra, hogy a panaszost részletesen tájékoztatassa gyermekei fejlődéséről, illetve arra, hogy gondoskodjon a gyermekek az irányú pszichológiai vizsgálatáról, hogy közölhető-e velük, hogy anyjuk bv-intézetben van. Az ügyintéző a panaszost tájékoztatta arról, hogy az érdemi határozat meghozatalának előfeltétele, hogy nyilatkozzon a nevelőszülő kapcsolattartási javaslatáról.
	Május 7-én a gyámügyi ügyintéző arról értesítette a társhatóságot, hogy tudomása szerint a panaszos rövid ideig még a XVIII. kerületi rendőrkapitányságon fog tartózkodni, kérte, hogy a kapcsolattartásra vonatkozóan soron kívül hallgassák meg.
	Május 12-én a XVIII. kerületi gyámhivatal ügyintézője tájékoztatta a gyámhivatalt, hogy a panaszost átszállították a Fővárosi Büntetés-végrehajtási Intézetbe, ezért a kapcsolattartásra vonatkozóan nem tudták nyilatkoztatni.
	Május 13-án az ügyintéző az V. kerületi gyámhivatalt kérte fel a panaszos nyilatkoztatására.
	Időközben a panaszost átszállították a Fővárosi Büntetés-végrehajtási Intézet II. kerületi részlegébe, ezért május 16-án a gyámhivatal a II. kerületi ügyintézőt kérte arra, hogy a panaszos nyilatkozatát felvegye. A II. kerületi ügyintéző június 2-án felvette a panaszossal a kért jegyzőkönyvet. E szerint a panaszos ragaszkodott a gyermekeivel való havi egyszeri személyes, és heti egyszeri telefoni kapcsolattartáshoz. A jegyzőkönyv június 10-én érkezett meg a gyámhivatalhoz.
	A panaszos május 15-én kelt levelében jelezte, hogy május 23-án mehetnének hozzá gyermekei kapcsolattartásra. A látogatásra – tekintettel arra, hogy ebben az időpontban a nevelőszülő nem tudta megoldani az otthon maradó kiskorúak felügyeletét – május 30-án került sor. Ekkor a nevelőszülő a panaszos két idősebb gyermekét vitte kapcsolattartásra a bv. intézetbe. A nevelőszülő gyámi jelentése szerint a gyermekek az utazástól nagyon elfáradtak, a személyi motozástól és a rideg börtönviszonyoktól megriadtak.
	Május 16-án a gyámhivatal a bv-intézet parancsnokától tájékoztatást kért arról, hogy van-e az intézményben olyan hely, ahol a panaszos zavartalanul tud kapcsolatot tartani a gyermekeivel, továbbá lehetőség van-e telefoni kapcsolattartásra. A parancsnok válasza szerint a fogva tartottak havonta egy alkalommal egy órai időtartamban fogadhatnak látogatókat, megoldható, hogy az anya és gyermekei a többi fogva tartottól elkülönítetten találkozzanak egymással, a panaszos hetente egyszer, öt perc időtartamban telefonálhat.
	Június 11-én a gyámhivatal tájékoztatást kért a Büntetés-végrehajtás Országos Parancsnokságától arról, hogy a panaszos előzetes letartóztatásban van-e, vagy jogerős szabadságvesztését tölti. 
	A panaszos gyermekeivel való kapcsolattartási jogát a Gyámhivatal 93/4034-4/2003. számú, június 25-én kelt határozatával szabályozta. 
Az ügy jogszabályi háttere:
•	A Magyar Köztársaság Alkotmánya
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
•	1957. évi IV. törvény az államigazgatási eljárásról
15. § (1) Az érdemi határozatot a kérelem előterjesztésétől, illetőleg az eljárás hivatalból történt megindításától számított harminc napon belül kell meghozni. Ennél rövidebb határidőt bármely jogszabály, hosszabbat, pedig csak törvény, törvényerejű rendelet vagy kormányrendelet állapíthat meg.
 (5) Az eljáró közigazgatási szerv vezetője a határidőt indokolt esetben, egy ízben legfeljebb harminc nappal meghosszabbíthatja. Erről - kérelemre indult eljárás esetén - az ügyfelet értesíteni kell.
•	149/1997. (IX. 10.) Korm. Rendelet a gyámhatóságokról, valamint a gyermekvédelmi és gyámügyi eljárásról
27. § (1) A kapcsolattartás célja, hogy a) a gyermek és a szülő, valamint a más kapcsolattartásra jogosult közeli hozzátartozó közötti családi kapcsolatot fenntartsa, továbbá b) az arra jogosult szülő a gyermek nevelését, fejlődését folyamatosan figyelemmel kísérje, tőle telhetően elősegítse.
28. § (1) A gyermekkel való kapcsolattartásra mind a szülő, mind a nagyszülő, mind a nagykorú testvér… jogosult.
(5) A gyámhivatal indokolt esetben előmozdítja a szabadságvesztésben vagy előzetes letartóztatásban lévő szülő gyermekével való kapcsolattartását, ha ez a gyermeket nem veszélyezteti. Ennek érdekében a gyámhivatal a szülő kérelmére, illetve a büntetés-végrehajtási intézet megkeresésére - a jegyző véleményének figyelembevételével - a gyermekkel kapcsolatos információkat adhat.
30. § (1) A gyámhivatal, illetőleg a bíróság a kapcsolattartást elsősorban egyezség létrehozásával - tárgyalás megtartásával - rendezi. Ennek során a szülő és más kapcsolattartásra jogosult a folyamatos és az időszakos kapcsolattartás gyakoriságáról és időtartamáról, a gyermek átadásának és visszaadásának helyéről, idejéről és módjáról, a kapcsolattartás elmaradására vonatkozó értesítési kötelezettségről, az elmaradt kapcsolattartás pótlásáról, valamint - szükség szerint - egyéb formáiról megegyezhetnek.
A vizsgálat megállapításai:
	A rendelkezésemre bocsátott dokumentumok között semmi nem utalt arra, hogy a panaszos beadványának benyújtását követő két hétben a gyámhivatal bármilyen eljárási cselekményt tett volna. Március 26-án a gyámügyi ügyintéző az BV Országos Parancsnokságától kért tájékoztatást a panaszos tartózkodási helyéről. Tekintettel arra, hogy a panaszos közölte a gyámhivatallal az értesítési címét, annak „felkutatására” nem volt szükség.
	A gyámügyi ügyintéző a panaszos kérelmének beérkezése után két héttel foganatosította a kérelem elbíráláshoz szükséges első eljárási cselekményt. Késedelme miatt az államigazgatási eljárásról szóló 1957. évi IV. törvény (Áe.) által az ügyintézésre előírt 30 napos határidő mintegy fele már eltelt.
	2003. áprilisától kezdődően – azért, hogy a bv-intézetben tartózkodó anya kapcsolattartási jogát a gyermekek érdekeinek megfelelően szabályozza – az ügyintéző a következőket tette: idézte a nevelőszülőt, pedagógiai véleményt kért a gyermekekről, a társhatóságokat a panaszos nyilatkoztatására kérte fel, a rendőrségtől tájékoztatást kért a kapcsolattartás lebonyolításának módjáról, kérte a nevelőszülői tanácsadót, hogy a panaszost folyamatosan tájékoztassa gyermekei fejlődéséről. A gyámügyi ügyintéző intézkedései a határozat meghozatalához szükségesek voltak.
 	A gyámhivatal – az Áe. által szabályozott 30 napos határidőt többszörösen túllépve – a panaszos kérelmének benyújtása után több mint három hónap múlva hozta meg az anyai kapcsolattartást szabályozó határozatát, a gyámhivatal vezetője az elintézési határidőt nem hosszabbította meg.
 	Megállapítom, hogy a gyámhivatal elhúzódó eljárása a jogállamiságból eredő jogbiztonsághoz, ezen belül a tisztességes eljáráshoz fűződő jog sérelmének közvetlen veszélyét keletkeztette. A konkrét ügyben a következő okok miatt nem állapítok meg alkotmányos joggal összefüggő közvetlen visszásságot:
1.	a panaszost értesítette a gyámhivatal eljárási cselekményeiről;
2.	a panaszos a határozat meghozatala előtt is találkozhatott a gyermekeivel;
3.	a kérelem benyújtása után a panaszos előzetes fogva tartásának helye többször változott, a társhatóságok megkeresése késleltette az ügyintézést.
	Fentiek alapján az Obtv. 21. § (1) bekezdésében kapott felhatalmazás alapján Cegléd Város Gyámhivatalának vezetőjénél kezdeményezem:
•	a jövőben az ügyfelek beadványaira az elintézési határidőn belül hozzanak határozatot, amennyiben ez nem lehetséges, a határidőt hosszabbítsák meg.
Budapest, 2003. szeptember 1.
Takács Albert