OBH 3159/2003.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Előadó: dr. Győrffy Zsuzsanna
Az eljárás megindítása
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa és általános helyettese 2003. május 12-14. között általános vizsgálatot tartott Békés megyében. Ennek keretében az általános helyettes hivatalból megvizsgálta az Általános Iskola, Szakiskola, Diákotthon és Gyermekotthon (Magyarbánhegyes, Kossuth u. 81.) körülményeit, továbbá a gyermeki jogok érvényesülését.
A helyszíni vizsgálat 2003. május 13-án a délelőtti órákban volt, amelyet megbízott munkatársaim dr. Győrffy Zsuzsanna és Tomolák Katalin hajtottak végre. 
Vizsgálatom az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 16. § (2) bekezdésén alapult, jogszabályi hátteréül az 1997. évi XXXI. törvény a gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról, az 1993. évi LXXIX. törvény a közoktatásról, továbbá a személyes gondoskodást nyújtó gyermekjóléti, gyermekvédelmi intézmények, valamint személyek szakmai feladatairól és működésük feltételeiről szóló 15/1998. (IV. 30.) NM rendelet szolgált. 
A vizsgálat megállapításai
A megyei fenntartású intézmény az 1959/1960-as tanévtől működik, akkor 50-60 enyhén értelmi fogyatékos, alsó tagozatos fiú bentlakásos oktatását látta el, továbbá nevelőotthoni funkciót is betöltött. 
1985-től az iskola koedukált lett és felmenő rendszerben felső tagozatos osztályt is indult.
Az 1993/94-es tanévtől a térségben élő, valamely területen elmaradt 3-6 éves kisgyermekek  korai fejlesztő gyógypedagógiai képzését is ellátja, ezzel egyidőben kezdődött a halmozottan fogyatékos képzési kötelezettek foglakoztatása, a területi logopédiai ellátás szervezése. A képzési kötelezettekhez a pedagógusok kijárnak, vagy iskolabusz viszi a gyerekeket a képzés helyére.
Az 1994/95 tanévben speciális szakiskolai képzés is indult bőrtárgy-készítő szakon. Kezdetben szükségtantermekben folyt az elméleti és gyakorlati oktatás. 1995-ben adták át a korszerű, minden igényt kielégítő szakiskolai épületet. Ma a bőrtárgy-készítés mellett cipőjavító betanított munkásokat is képeznek. A szakiskola épülete világos, modern, jól felszerelt. Az iskola vezetőségének tevei között szerepel, hogy 2003 szeptemberében felhasználói szinten számítógépes tanfolyamot indítanak, ennek érdekében már berendeztek egy külön termet, a gépek is rendelkezésükre állnak.
A magyarbánhegyesi Általános Iskola, Szakiskola, Diákotthon és Gyermekotthon jelenleg a korai gondozástól a gyermekvédelmi gondoskodásból kikerült fiatal felnőttek utógondozásáig 300 enyhe, illetve középsúlyos értelmi fogyatékos gyermek- vagy nagykorú fiatal felnőtt  oktatásáról, képzéséről, ellátásáról gondoskodik, ezzel 92 felnőttnek biztosít munkalehetőséget.
A helyszíni vizsgálat során munkatársaim a tanítási órákat és a szakiskolai gyakorlati képzést is megtekintették. Mind az elméleti oktatás, mind a gyakorlati képzés kiegyensúlyozott légkörben, magas szakmai szinten folyt. A bőrtárgy-készítő tanulók keze alól igényes, szép munkadarabok kerülnek ki, melyeket értékesítenek. A cipőjavítókat nem csupán a javításra, hanem a cipőkészítés egyes fázisaira is megtanítják.
Az intézmény 58 gyermekvédelmi gondoskodásban élő kiskorúnak, illetőleg utógondozott fiatal felnőttnek nyújt teljes körű ellátást hat lakásotthonban. A lakásotthonok kialakítását a gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról szóló 1997. évi XXXI. törvény (Gyvt.) 1997. november 1-jei hatályba lépése előtt, még 1995-ben megkezdték. A gyermekotthon lakásotthoni kiváltása 2001 januárjára megvalósult. A lakásotthonok barátságosan berendezettek és rendkívül tiszták. A gyermekek sokkal jobban érzik magukat a 8-12 fős családi házakban, mint a gyermekotthon nagylét számú hálótermeiben. A lakásotthonokat  magukénak érzik, szívesen vesznek részt tisztán tartásában, a házkörüli és a kerti munkákban, a gyermekek nyugodtabbak, kiegyensúlyozottabbak. A hat lakásotthon közül ötnek ideiglenes működési engedélye van. Ennek az az oka, hogy a Gyvt. hatálybalépése előtt elkészült lakásotthonoknál még nem tudták figyelembe venni a személyes gondoskodást nyújtó gyermekjóléti, gyermekvédelmi intézmények, valamint személyek szakmai feladatairól és működésük feltételeiről szóló 15/1998. (IV. 30.) NM rendelet rendelkezéseit, ezért van olyan lakásotthon, ahol az éjszakás nevelőnek nincs külön szobája, vagy az étkező helyiség egy légtérben van a hálóhelyiséggel. Problémát jelent, hogy Magyarbánhegyes kis település, így a szakképzett  nevelőket, gyermekfelügyelőket nem minden esetben, illetve nem a jogszabály által előírt létszámban tudja alkalmazni az igazgató. A 15/1998. (IV. 30.) NM. rendelet hatályos rendelkezése szerint egy lakásotthonban egy nevelőt, két gyermekfelügyelőt, továbbá két gondozót kell alkalmazni. Magyarbánhegyesen az ötfős szakmai létszám helyett átlagosan hárman dolgoznak egy-egy lakásotthonban. A képesítés nélküli munkatársak beiskolázásáról, továbbtanulásáról az intézmény gondoskodik.
A Gyvt. 2003. február 15-ei módosítása szerint a személyes gondoskodás körébe tartozó gyermekvédelmi ellátások, valamint a gyermekek átmeneti gondozását biztosító ellátások átalakításáról fokozatosan, de legkésőbb 2004. december 31-ig kell gondoskodni, ezért nem jogszabálysértő, hogy a lakásotthonok közül jelenleg csak egynek van határozatlan időre szóló működési engedélye. Nem okoz alkotmányos jogokkal összefüggő sérelmet az sem, hogy a tárgyi feltételek nem teljesen felelnek meg a szakmai utasításnak, továbbá az sem, hogy a szakmai létszám a jogszabályban előírtnál kevesebb.
Az utógondozói ellátást a Magyarbánhegyestől 20 km-re lévő pusztaföldvári lakásotthonban biztosítják, ahol a fiatal felnőttek megtehetik első lépéseiket az önállóság felé. Több olyan utógondozói ellátásból kikerült fiatal van, aki az otthonteremtési támogatásból Magyarbánhegyesen vett ingatlant. Ez azért is előnyös, mert a sérült, család nélkül felnőtt fiatalok számára biztonságot jelent, hogy már külön háztartást vezetnek, de szükség esetén mégis segítséget kérhetnek. Az intézmény több volt gondozottat alkalmaz munkavállalóként (karbantartó, takarító), mellyel ugyancsak nagy segítséget nyújtanak, hiszen a környéken nehéz elhelyezkedni még a fogyatékkal nem élőknek is.
A szakiskolás korosztály részére külön épületben nyújtanak diákotthoni ellátást, az elhelyezés, a körülmények itt megfelelőek.
A hatvannégy általános iskolás diákotthoni elhelyezett gyermeket csak nagy létszámú (esetenként húszfős) hálókban tudják elhelyezni. A diákotthoni részre is - mint ahogy az egész intézményre - jellemző a rendkívüli tisztaság és a rend. Az intézmény vezetősége és dolgozói - anyagi erőforrás hiányában - legjobb szándékuk ellenére sem tudnak változtatni a fennálló helyzeten. A gyermekeknek a zsúfolt hálókban nincs lehetőségük arra, hogy személyes tárgyaikkal vegyék körül magukat, vagy arra, hogy egy kis időre magukra maradhassanak.
A magyarbánhegyesi Általános Iskola, Szakiskola, Diákotthon és Gyermekotthon igazgatója az elmúlt húsz évben nagyon sokat tett azért, hogy a sérült gyermekek fejlesztését, oktatását képzését minél jobb színvonalon tudja az intézmény biztosítani.  A helyszíni vizsgálat az oktató- és nevelőmunka terén, továbbá a gyermekvédelmi gondoskodásban élő kiskorúak, illetve az utógondozottak ellátásával, elhelyezésével, gondozásával, nevelésével kapcsolatban nem tárt fel alkotmányos jogokkal összefüggésbe hozható visszásságot.
A lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészségéhez, továbbá a gyermeket az állam és a társadalom részéről megillető védelemhez és gondoskodáshoz való joggal összefüggésben visszásságot okoz azonban a diákotthon túlzsúfoltsága.
Az Obtv. 20. § (1) bekezdésében kapott felhatalmazás alapján a Békés Megyei Önkormányzat által fenntartott Általános Iskola, Szakiskola, Diákotthon és Gyermekotthon (Magyarbánhegyes, Kossuth u. 81.) működésével összefüggésben megállapított alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásság orvoslása érdekében felkérem a Békés Megyei Közgyűlés Elnökét, hogy terjessze jelentésemet a közgyűlés elé annak érdekében, hogy az kedvező döntésével biztosítsa a szükséges anyagi erőforrásokat az intézmény diákotthoni részének átalakításához. 

Budapest, 2003. június 16.

Takács Albert