Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának
Jelentése
az OBH 3125/2003. számú ügyben 

Előadó: dr. Endrődi Zsuzsanna
Az eljárás megindulása
A panaszos azért fordult hozzám, mert részarány tulajdona alapján kiadott földterületen villamos távvezetéket létesítettek még abban az időben amikor az termelőszövetkezeti tulajdonban volt. A vezetékjog a földhivatali nyilvántartásban nem szerepel. 2001-ben a tulajdonközösség megszüntetésekor a panaszosnak öt villanyoszlop jutott, melyek betonoszlopokon állnak. Ezeket az oszlopokat a művelés során kerülgetni kell, nehezíti a munkavégzést és terméskiesést okoz. Az oszlopok tövében rágcsálók telepednek meg, és a környékét felveri a gyom. A panaszos úgy véli, hogy ezért Őt kártérítés illeti meg, de az E.ON Tiszántúli Áramszolgáltató Rt. debreceni központjában szóbeli megkeresésére a jogtanácsostól azt a választ kapta, hogy ezért nem jár semmi.
A panaszos annak vizsgálatát kérte, hogy kártérítési igénye megalapozott-e, illetve a szolgáltató eleget tesz-e karbantartási kötelezettségének. A vizsgálat az Alkotmányban rögzített jogbiztonsághoz és a tulajdonhoz való jog sérelmének gyanúja miatt indult. 

A megállapított tényállás
Az ügyben tájékoztatást kértem a Magyar Energia Hivataltól és a hajdúböszörményi Körzeti Földhivataltól, és áttekintettem a villamos energia törvény vonatkozó rendelkezéseit. Ezek alapján a következőket állapítottam meg.
A villamos energia fejlesztéséről, átviteléről és elosztásáról szóló 1962. évi IV. törvény nem írta elő vezetékjog feljegyeztetését az ingatlan-nyilvántartásba, ha légvezetékről volt szó, azért, mert az szemmel jól látható, és az ingatlan használatát nem korlátozza. A földben húzott kábel esetén a szolgáltatónak be kellett jegyeztetnie a vezetékjogot. Az 1994- ben, majd 2001-ben hatályba lépett új villamos energia törvények szerint már nem kétséges, hogy a vezetékjogot minden villamos vezeték esetén fel kellett jegyeztetni a tulajdoni lapra.
A hajdúböszörményi 0327/4 hrsz.-ú 140 hektáros tábla tulajdoni lapjára valóban nem volt feljegyezve a vezetékjog. Nem arról van tehát szó, hogy az önálló birtokok kialakításakor a földhivatal nem jegyezte azt át a megosztás után keletkező ingatlanok tulajdoni lapjára.
A tulajdonosoknak 1997-ben részarány-tulajdonuk alapján osztatlan közös tulajdonba adták ki a földet. A megosztást a tulajdonosok kezdeményezték. A munkarészek elkészítése előtt a földmérő rendszerint a természetben kitűzi az ingatlanokat, így minden tulajdonos előre láthatta, hogy a természetben hol fekszik az ő területe. Tiltakozási lehetőségük azonban korlátozott volt, mert elkerülhetetlen, hogy a villanyoszlopok néhányuk ingatlanán ott álljon.
A panaszos szerint ezeknek az oszlopoknak a környékét mezőgazdasági gépekkel nem, csak gyalogosan kézi erővel lehetne megművelni. Ez azonban aránytalanul nagy ráfordítást igényelne, ezért a gazdák erre kártérítés nélkül nem vállalkoznak. A szolgáltató viszont a panaszos szerint csak 3-5 évenként végez a helyszínen a karbantartást és ellenőrzést.

Érintett alkotmányos jogok
A Magyar Köztársaság Alkotmányáról szóló 1949. évi XX. törvény
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
13. § (1) A Magyar Köztársaság biztosítja a tulajdonhoz való jogot.

A vizsgálat megállapításai
A panaszolt esetben a vezetékjog még olyan időben keletkezett, amikor az ingatlan használója, tulajdonosa a termelőszövetkezet volt. A villamos energia fejlesztéséről, átviteléről és elosztásáról szóló 1962. évi IV. törvény 9. § (2)-(3) bekezdése szerint a vezetékjog olyan ingatlanra engedélyezhető, melynek rendeltetésszerű használatát a vezetékjog gyakorlása lényegesen nem akadályozza. A vezetékjog ingyenes, és gyakorlása a mindenkori üzembentartót illeti meg. 
A földkiadás után a nagyüzemi mezőgazdasági táblák megosztásával megváltoztak a körülmények. Az újonnan keletkezett ingatlanok bekapcsolódnak az ingatlanforgalomba, és értékük függhet attól, hogy a megosztás során az adott ingatlanra milyen elhelyezkedésben és hány villanyoszlop jutott. A tulajdoni lapon azonban nincs utalás arra, hogy az ingatlant vezetékjog terheli, és az újonnan hatályba lépett villamos energia törvények sem írták elő a vezetékjog pótlólagos feljegyzését.
A vezetékjogra vonatkozó eltérő szabályozás azt eredményezte, hogy a földrészletek egy részén szerepel, a vezetékjog feljegyzése, más ingatlanokon pedig nem. Tekintve, hogy az 1994-ben, és 2001-ben hatályba lépő villamos energia törvények (VET) előírták a vezetékjog feljegyeztetését, indokolt volna, egységesen valamennyi érintett ingatlan tulajdoni lapjára azt feljegyeztetni.
A vezetékjog a korábbi (1962. évi) szabályozás szerint ingyenes volt. A VET sem ír elő a vezetékjog engedélyezésével kapcsolatban automatikus kártérítési kötelezettséget, de a 69. § (2) b.) c.) pontja szerint a létesítmények megközelítésével, azokon való munkavégzéssel, az ingatlan használatának akadályozásával (korlátozásával) okozott kárt, valamint az ingatlan értékcsökkenését az engedélyes az ingatlan tulajdonosának, használójának köteles megtéríteni.
E szabály alapján a tulajdonost megilleti a vezetékjog gyakorlásából, és az értékcsökkenésből eredő kár megtérítéséhez való jog. Ha a szolgáltatóval a kártérítés mértékében nem tud megegyezni, akkor a jogvita eldöntését bíróságtól kell kérni. A szolgáltató fent említett kártérítési felelőssége attól függetlenül áll fenn, hogy a vezetékjogot az ingatlan-nyilvántartásba bejegyezték-e vagy sem.
A hálózatok üzemeltetésével kapcsolatban a VET 22. §-a tartalmaz szabályokat. E szerint a hálózati engedélyesek a villamos energia rendszer együttműködése, és a közcélú hálózathoz való hozzáférés biztosítása érdekében kötelesek az általuk üzemeltetett közcélú hálózatot biztonságosan, hatékonyan, és a környezetvédelmi követelmények figyelembe vételével fenntartani, a karbantartási, felújítási munkákat fejlesztéseket időben elvégezni, valamint gondoskodni a szükséges készletekről és tartalékokról. Az engedélyesek a VET, annak végrehajtási rendelete, és a  Magyar Energia Hivatal által jóváhagyott villamos-energia ellátási szabályzatok rendelkezései szerint kötelesek együttműködni.
Az E.ON Tiszántúli Áramszolgáltató Rt. Elosztási Szabályzata szerint az üzemeltető köteles karbantartási tervet készíteni. A bejárásokat szakmai szabályzatokban és irányelvekben foglaltak szerint kell elvégeznie. A panaszban előadottak alapján a szolgáltató által végzett karbantartási tevékenység nem terjed ki a villanyoszlopok alatti, és a közvetlen közelében lévő kártevőktől való mentesítésére.
Összegezve a fentieket megállapítom, hogy jogbizonytalanságot, és ezért a jogbiztonsághoz való joggal összefüggő visszásságot okoz, hogy az 1962. évi IV. törvény hatálya alatt keletkezett vezetékjog ingatlan-nyilvántartási bejegyzéséről utóbb intézkedés nem történt. Így az érintett ingatlanok egy részének a tulajdoni lapján a vezetékjogra utaló bejegyzés nem szerepel.
Megállapítom továbbá a tulajdonhoz való joggal összefüggő visszásság veszélyét amiatt, hogy a karbantartási munkálatok nem előzik meg a villanyoszlopok közvetlen környezetében megtelepedett rágcsálók és a gyom elszaporodását, veszélyeztetve ezzel az adott mezőgazdasági kultúrát.

Ajánlások
1. Javasolom a gazdasági és közlekedési miniszternek, hogy kezdeményezze olyan jogszabály megalkotását, mely lehetővé teszi az 1962. évi IV. törvény hatálya alatt keletkezett vezetékjogok ingatlan-nyilvántartásba való utólagos bejegyeztetését.
2. Ajánlom a Magyar Energia Hivatal elnökének, hogy tekintse át az E.ON Tiszántúli Áramszolgáltató karbantartási tervét, és ennek alapján végzett tevékenységét, és szükség esetén az említett károk megelőzése érdekében gondoskodjon a karbantartási terv kiegészítéséről.

Budapest, 2005. június 8.

Lenkovics Barnabás sk.

Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának
Kiegészítő jelentése
az OBH 3125/2003. számú ügyben 

Az előző vizsgálat megállapításai, az ajánlásokra adott válaszok
2005 júniusában lakossági panaszra vizsgáltam azoknak az ingatlanoknak a helyzetét, melyekre még a termelőszövetkezeti tulajdon idején építették a villamos légvezetéket, és a vezetékjogot az ingatlan-nyilvántartásba – tekintve, hogy az akkori jogszabályok ezt nem írták elő – nem jegyezték fel. A kárpótlási eljárás során a részarány tulajdon alapján kiadott földterületek tulajdonosai közül többeknek olyan ingatlan jutott, melyen öt villanyoszlop is áll. A villanyoszlopok betontalapzatait a művelés során kerülgetni kell, ez nehezíti a munkavégzést és terméskiesést okoz. Az oszlopok tövében rágcsálók telepednek meg és a környékét felveri a gyom. Mezőgazdasági gépeket használni itt nem lehet, csak kézi erővel lehet megművelni az oszlopok környékét. Erre azonban a gazdák kártalanítás nélkül nem vállalkoznak.
A vizsgálat során megállapítottam, hogy jogbizonytalanságot és ezért a jogbiztonsághoz való joggal összefüggő visszásságot okoz, hogy az 1962. évi IV. törvény hatálya alatt keletkezett vezetékjog ingatlan-nyilvántartási bejegyzéséről utóbb intézkedés nem történt. Megállapítottam továbbá a tulajdonhoz való joggal összefüggő visszásság veszélyét is amiatt, hogy a karbantartási munkálatok nem előzik meg a villanyoszlopok közvetlen környezetében megtelepedett rágcsálók és a gyom elszaporodását, veszélyeztetve ezzel az adott mezőgazdasági kultúrát. 
Ezért javasoltam a gazdasági és közlekedési miniszternek, hogy kezdeményezze olyan jogszabály megalkotását, mely lehetővé teszi az 1962. évi IV. törvény hatálya alatt keletkezett vezetékjogok ingatlan-nyilvántartásba való utólagos bejegyeztetését. 
Ajánlottam a Magyar Energia Hivatal (továbbiakban: Hivatal) elnökének, hogy tekintse át az E.ON Tiszántúli Áramszolgáltató Rt. (továbbiakban: Szolgáltató) karbantartási tervét és ennek alapján végzett tevékenységét, és szükség esetén az említett károk megelőzése érdekében gondoskodjon a karbantartási terv kiegészítéséről. A jelentést tájékoztatásul megküldtem az E. ON Tiszántúli Áramszolgáltató Rt. vezérigazgatójának is. 
A miniszter az ajánlással kapcsolatban arról tájékoztatott, hogy a vizsgált ügy mellett számos esetben problémát jelentett a vezetékjog feljegyzésének hiánya, ezért a Kormány a VET módosítása keretében javaslatot terjesztett elő a probléma megoldására. Az Országgyűlés a közelmúltban elfogadta a villamos energiáról szóló 2001. évi XC. törvény módosításáról szóló 2005. évi LXXIX. törvényt, mely július 6-án kihirdetésre került. A módosítás 61. §-ának (2) és (3) bekezdése 2005. szeptember 1-jét követően lehetővé teszi az 1994. évi XLVII. törvény hatálybalépését megelőzően idegen ingatlanon alapított vezetékjog, illetve használati jog ingatlan-nyilvántartási bejegyzését, a műszaki biztonsági felügyelőség fennmaradási engedélye alapján. Az érintettek védelmét szolgálja, hogy az eljárásba az ingatlanok tulajdonosait, és az egyéb jogosultakat minden esetben be kell vonni, és az eljáró hatóságnak biztosítania kell, hogy a szóban forgó vezeték a hatályos műszaki-biztonsági előírásoknak megfeleljen.
A Szolgáltató nevében a vezető jogtanácsos a vezetékjogi kártalanítással, a vezetékjog ingatlan-nyilvántartási bejegyzésével, és a kártevők, rágcsálók irtásával kapcsolatban tett észrevételeket. Tekintettel arra, hogy a VET módosításával a vezetékjog ingatlan-nyilvántartási bejegyzése megvalósul, a Szolgáltató ezzel kapcsolatos észrevételére a kiegészítő jelentésben nem térek ki.
A Szolgáltató álláspontja szerint az 1962. évi IV. törvény 9. § (3) bekezdése szerint a vezetékjog ingyenes volt, és gyakorlására a mindenkori üzembentartó jogosult. A 22. § (2) bekezdése szerint kártalanítás csak akkor járt, ha a vezetékjog alapján elhelyezett villamosmű az ingatlan rendeltetésszerű használatát korlátozta, illetve a vezetékjogra vonatkozó 1/1967.(IV. 28.) NIM rendelet 18. §-ában meghatározott esetekben (zöldkár, művelési ág változás, ingatlan értékcsökkenéséből keletkező károk.) A Ptk. 324. §-ának (1) bekezdése értelmében a követelések öt év alatt elévültek, ezért megalapozatlan a vizsgálati jelentésnek az a megállapítása, mely szerint a szolgáltató kártalanítási felelőssége –az ingatlan használatának korlátozottsága – miatt fennáll.
A vezetékjog fogalmát meghatározó VET 71. §-ának (1) bekezdése a vezetékjog tartalmi elemeként jelöli meg a közcélú hálózat idegen ingatlanon történő elhelyezését és annak üzemeltetését. A vezetékjog tehát magában foglalja a vezetékrendszer telepítését és folyamatos üzemeltetését is. Ezért kártalanítás csak egyszer, az alapításkor jár, folyamatosan az üzemeltetéssel okozott károkért nem.
A kártevők, és rágcsálók irtásával kapcsolatban kifejtette, hogy a közcélú hálózat üzemeltetési, fenntartási és karbantartási munkálatai körébe nem tartozik a villanyoszlopok alatti és közvetlen közelében lévő kártevőktől való mentesítés. Nem ésszerű, hogy egy laikus kötelezettsége legyen a vegyszeres gyom és rágcsálóirtás, mert ennek hatását a növénykultúrára csak a termelő ismeri. Ezt támasztja alá a termőföldről szóló 1994. évi LV. törvény 36. §-a is, mely a termőföld használójának kötelezettségévé teszi a termőföld hasznosítását, és a talajvédelmi előírások betartását.
A Hivatal az ajánlásra adott válaszában jogszerűnek tartja, hogy a szolgáltató a karbantartási tervében a tartó oszlopok melletti gyomtalanítási tevékenységet nem szerepeltette. A hatályos jogszabályok szerint a villamosmű engedélyese a vezetékjog megszerzésekor egyszeri kártalanítást köteles fizetni, továbbá a vezetékjog gyakorlása során a munkák végzésével (rendszeres karbantartások, üzemzavar-elhárítás, stb.) okozott kárt köteles megtéríteni az ingatlan tulajdonos részére. 
A villamos vezetékekre vonatkozó vezetékjogról szóló 1/1967. (IV. 28.) NIM rendelet 18. § (2) bekezdése szerint a vezetékjog alapján a létesítéssel, üzembenntartással okozott zöldkárokért, valamint az ingatlanban okozott egyéb károkért a kisajátítási kártalanítás szabályainak alkalmazásával kellett pénzben kártalanítást fizetni. Ezt a bekezdést az 1994. évi VET végrehajtásáról szóló 34/1995.(IV. 5.) számú kormányrendelet hatályon kívül helyezte. A 94. § (2) bekezdése szerint azonban a VET hatálybalépése előtti jogosultságok a villamosmű engedélyes és az idegen ingatlan tulajdonosa közötti jogviszonyban továbbra is érvényesek.
Végül tájékoztatott arról, hogy a karbantartási tervet a villamosmű engedélyese nem köteles benyújtani jóváhagyásra a hivatalnak, továbbá sem a VET, sem a VET alapján kiadott jogszabályok nem írják elő a gyom és kártevő mentesítési kötelezettséget, ilyen jogcímen a rendszerhasználati díjakban sem lehet elismertetni költségeket.
Az ilyen munkálatok esetenkénti megtérítéséről való döntéshozás szakértői, és jogalkotói megfontolást igényelne a megvalósíthatóság, az ezzel járó előnyök és hátrányok mérlegelése terén.
Az ajánlásokra adott válaszok alapján ismételten áttekintettem az idegen ingatlanok tulajdon-és használati jogának korlátozásáról szóló jogszabályokat. Ezeket összevetve a Polgári Törvénykönyvnek a szolgalmi jogra vonatkozó rendelkezésével, korábbi megállapításaimat az alábbiakkal egészítem ki:
A 2001. évi CX. törvény 69. § (1) bekezdésben meghatározott jogok alapításakor fizetendő egyszeri kártérítés nem zárja ki az elhelyezett vezetékek üzemeltetésével járó károk esetenkénti megtérítését. A Polgári Törvénykönyv a 166. § (2) bekezdésében megállapítja, hogy telki szolgalmat többek között vezetékoszlopok elhelyezése céljára is lehet alapítani. A 169. § (1) bekezdésében arról rendelkezik, hogy a telki szolgalom gyakorlása során a szolgalommal terhelt ingatlan birtokosának érdekeit kímélve kell eljárni. Ha ezeket a szolgalmi jog jogosultja nem teljesíti, akkor a tulajdonos kártalanítási igényt érvényesíthet.
A Legfelsőbb Bíróság a BH 1976. 458. számú határozatában állást foglalt abban a kérdésben, hogy a fenntartási, karbantartási munkák nem a vezeték létesítésével, hanem azok folyamatos üzemeltetésével vannak összefüggésben. Az üzemeltetés során okozott károkra pedig nem a vezetékek létesítésekor nyílik meg a károsult igénye . Ezek megtérítése mindig esetenként követelhető, és a vonatkozó igény a károsodás bekövetkeztekor válik esedékessé. A Legfelsőbb Bíróság kifejtette azt is, hogy a tulajdonosnak a vezeték létesítésekor nyílt meg a joga az értékcsökkenésért járó kártalanításra, illetve az 1962 előtt létesült vezetékek esetében a VET hatályba lépésekor, mivel a kártalanításról ez a törvény rendelkezett. A vezetékek létesítésekor keletkezett értékcsökkenés miatt –elévülés folytán – kártalanítási igényt már nem lehet előterjeszteni.
A fentiek alapján elfogadom a szolgáltatónak azt a véleményét, hogy a vezeték létesítésével bekövetkezett értékcsökkenésért kártalanítás az ingatlant kárpótlási eljárásban szerzett tulajdonosnak nem jár, de álláspontom szerint a szolgáltatónak az üzemeltetéssel, karbantartással okozott károk megtérítése iránti kötelezettsége továbbra is fennáll. Ezt az ajánlásra adott válaszában a Hivatal is megerősítette.
A Hivatal és a Szolgáltató véleményével ellentétben továbbra is az üzemeltetés körébe tartozó feladatnak tartom az oszlopok környezetének rágcsálóktól és gyomoktól való mentesítését.
Egyetértek azzal, hogy ezt az adott növénykultúrát ismerő szakembernek kell végeznie. Ha a munkát a tulajdonos végzi el, akkor az ezzel kapcsolatos költségeket a szolgáltató a Ptk. 169. § (2) bekezdése alapján köteles megtéríteni. Nem tartom azonban kizártnak azt sem, hogy a szolgáltató maga is rendelkezik olyan szakértelemmel, mellyel ezt a munkát elvégezheti.
A földtörvény és a növényvédelmi törvény szerint is a talajvédelem, növényvédelem a földhasználó feladata. Jelen esetben a vezetékek tartóoszlopainak elhelyezését biztosító ingatlan (rész ) használója a vezetékjog alapján kétség kívül a szolgáltató, és nem a termelő.
A Ptk. már említett 169. § (2) bekezdése úgy rendelkezik, hogy ha a telki szolgalom gyakorlása valamely berendezés, vagy felszerelés használatával jár, a fenntartás költségei a szolgalom jogosultját és kötelezettjét - ellenkező megállapodás hiányában – olyan arányban terhelik, amilyen arányban a berendezést vagy felszerelést használják.
A Szolgáltató által hivatkozott Ptk. 108. és 171. §-ában foglaltak a használati jog megszerzésekor fizetendő kártalanításról rendelkeznek, a gyakorlása során követendő magatartásról a 169. § (1)-(2) bekezdése rendelkezik. Ennek megsértése, vagy elmulasztása esetén véleményem szerint a kártalanítási igény esetenként érvényesíthető. Ha e kérdésben megegyezés a szolgáltató és a tulajdonos között nem jön létre, akkor a bírói utat kell igénybe venni.
A VET 69. §-ában foglaltaknak nem felelnek meg a Polgári Törvénykönyv idézett rendelkezéseinek, mert a (2) bekezdésében nem különül el a vezeték jog (szolgalmi jog) alapításakor fizetendő kártalanításért, és a vezetékjog gyakorlása során okozott károkért való felelősség.
Az a.)-c.) pontokban meghatározott esetek (jelek elhelyezése, mérések, létesítmények megközelítése, azokon való munkavégzés, ingatlan használatának akadályozása, ingatlan értékcsökkenése) váltakozva hol a létesítéssel, hol az üzemeltetéssel kapcsolatos korlátozásokat jelentik. Ebből fakadhat a szolgáltatónak az a téves jogértelmezése, hogy a vezetékjog gyakorlása során okozott károkat, az alapításkor már megtörtént egyszeri kártalanítással megfizette.
Az alkotmány 13. § (1) bekezdésében megfogalmazott tulajdonjog védelmét elsősorban a Polgári Törvénykönyv fejti ki, de erre nézve az ágazati jogszabályoknak is egyértelmű rendelkezéseket kell tartalmazniuk, illetve azok rendelkezéseit az alkotmányos és polgári jogi jogelveknek megfelelően kell értelmezi.
A fentiek alapján megállapítom a tulajdonhoz való joggal összefüggő alkotmányos visszásságot amiatt, hogy a VET-nek az idegen ingatlanok tulajdon-és használati jogának korlátozására vonatkozó szabályai nem tartalmaznak egyértelmű rendelkezést arra nézve, hogy milyen károk esetén illeti meg a tulajdonost egyszeri, és mikor esetenkénti kártalanítás.
Az esetenkénti kártalanítás (költségtérítés) körébe tartozik véleményem szerint a gyom és rágcsálómentesítés kötelezettségének és költségviselésének kérdése is. Ezért egyetértek a Hivatal azon véleményével, hogy a szolgáltatónak e növényvédelmi kötelezettségét jogszabályban és nem a karbantartási tervben kell előírni.

Ajánlások
Javasolom a gazdasági és közlekedési miniszternek, hogy kezdeményezze a VET, és a VET alapján kiadott jogszabályok olyan módosítását, mely egyértelművé teszi az áramszolgáltatók kártalanítási kötelezettségét az idegen ingatlanon alapítandó jogok keletkezésekor, és e jogok gyakorlása során okozott károk esetében. Gondoskodjon arról, hogy az idegen ingatlanon álló vezetékoszlopok és azok tartóoszlopai közelében a szolgáltató növényvédelmi (vagy azzal kapcsolatos költségviselési) kötelezettségéről jogszabály rendelkezzen.
A korábban tett ajánlásaimat az új ajánlásra, és az időközben kihirdetett 2005. évi LXXIX. törvényre tekintettel, visszavonom.

Budapest, 2005. augusztus 25.

Lenkovics Barnabás sk.