OBH 3107/2003.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Ügyintéző: dr. Haraszti Katalin
A vizsgálat megindulása:
A panaszos azért fordult az állampolgári jogok országgyűlési biztosához, mert sérelmezte, hogy a külföldi egyetemeken tanuló magyar állampolgárok a diákhitelt nem vehetik igénybe, és a Magyar Ösztöndíj Bizottságtól sem kapnak ösztöndíjat. A panaszos szerint a külföldi felsőoktatási intézmények magyar hallgatóinak többszörös negatív diszkriminációt kell elszenvedniük, ugyanis sem a hazai szociális ellátórendszer, sem az őket oktató intézmények nem gondoskodnak róluk.
A megállapított tényállás:
A panaszos leánya Németországban érettségizett, jelenleg a jénai egyetem elsőéves hallgatója nemzetközi gazdasági kommunikáció, pszichológia és szociológia szakon. Beiratkozáskor - a többi külföldi diákhoz hasonlóan - a panaszos leányának is tudomásul kellett vennie, hogy tanulmányai idejére az ellátásáról magának kell gondoskodnia.
Érdeklődésére a Diákhitel Központ kommunikációs vonalán a panaszos azt a felvilágosítást kapta, hogy diákhitelre kizárólag a Magyarországon akkreditált felsőoktatásban tanuló hallgatók jogosultak.
A panaszos érdeklődésére a Magyar Ösztöndíj Bizottság Irodája (a továbbiakban: Iroda) azt válaszolta, hogy a problémát ismerik, hetente két-három, valamely külföldi felsőoktatási intézményben tanuló magyar hallgató anyagi támogatására vonatkozó kérdést is kapnak. Az Iroda tájékoztatása szerint bárki, bármely külföldi felsőoktatási intézménybe szabadon beiratkozhat, azonban a tanulás említett módját választó magyar állampolgárokat nem kívánják ösztöndíjjal támogatni, illetve ilyen intézkedés bevezetését nem is tervezik.
A vizsgált alkotmányos jogok:
•	A hátrányos megkülönböztetés nélküli bánásmódhoz való jog: (1) A Magyar Köztársaság biztosítja a területén tartózkodó minden személy számára az emberi, illetve az állampolgári jogokat, bármely megkülönböztetés, nevezetesen faj, szín, nem, nyelv, vallás, politikai vagy más vélemény, nemzeti vagy társadalmi származás, vagyoni, születési vagy egyéb helyzet szerinti különbségtétel nélkül.
(2) Az embereknek az (1) bekezdés szerinti bármilyen hátrányos megkülönböztetését a törvény szigorúan bünteti.
(3) A Magyar Köztársaság a jogegyenlőség megvalósulását az esélyegyenlőtlenségek kiküszöbölését célzó intézkedésekkel is segíti. / Alkotmány 70/A. §/,
•	Művelődéshez való jog: „(1) A Magyar Köztársaság biztosítja az állampolgárok számára a művelődéshez való jogot.
(2) A Magyar Köztársaság ezt a jogot a közművelődés kiterjesztésével és általánossá tételével, az ingyenes és kötelező általános iskolával, képességei alapján mindenki számára hozzáférhető közép- és felsőfokú oktatással, továbbá az oktatásban részesülők anyagi támogatásával valósítja meg”. /Alkotmány 70/F. §/
Az alkalmazott jogszabályok: 
•	A felsőoktatásról szóló 1993. évi LXXX. törvény
2. § (1) Felsőoktatási intézmények: az állami és az állam által elismert nem állami egyetemek és főiskolák.
(2) A felsőoktatási intézmény - az e törvényben foglalt keretek között - szakmailag önálló, önkormányzattal rendelkező jogi személy, amelynek kizárólagos joga a törvény 84. §-a (2) bekezdésének b)-d) pontjában meghatározott egyetemi és főiskolai szintű alapképzés, szakirányú továbbképzés és doktori, illetve mesterképzés folytatása, valamint a 97-99. §-ban megállapított oklevelek kiadása. A felsőoktatási intézmény jogosult továbbá a törvény 7. §-ának (8) bekezdésében meghatározott akkreditált iskolai rendszerű felsőfokú szakképzés folytatására és a 97. § (7) bekezdése értelmében a felsőfokú szakképesítést igazoló bizonyítványok kiadására.
(5) A felsőoktatási intézmények és székhelyeik felsorolását e törvény 1. számú melléklete tartalmazza.
30. § (1) A felsőoktatási intézmények nappali tagozatos hallgatói e törvény, továbbá ennek felhatalmazása alapján megalkotott jogszabályok és intézményi Szabályzatok rendelkezései szerint az alábbi juttatásokban és kedvezményes szolgáltatásokban részesülhetnek:
a) ösztöndíj (pl. köztársasági, tanulmányi ösztöndíj);
b) pénzbeli szociális támogatás;
c) tankönyv- és jegyzettámogatás;
d) diákotthoni (kollégiumi) elhelyezés, illetve az ezt kiváltó lakhatási támogatás;
e) jogszabályban vagy az intézményi Szabályzatban megállapított további támogatások.
(2) Más oktatási formában részt vevő hallgatók számára is megállapíthat a Kormány rendeletben juttatásokat, kedvezményeket.
(3) A munkájuk mellett felsőfokú képzésben, továbbképzésben résztvevők számára kedvezmények (tanulmányi szabadság, munkaidő-kedvezmény, valamint egyes költségek megtérítése stb.) adhatók.
82. § Minden magyar állampolgárnak joga van - a 83. § keretei között - az általa választott felsőoktatási intézményben és szakon felsőfokú tanulmányokat folytatni.
83. § (1) Felsőoktatási intézménybe
a) alapképzésre és akkreditált iskolai rendszerű felsőfokú szakképzésre érettségi bizonyítvánnyal, illetőleg azzal egyenértékű középiskolai végzettséget tanúsító bizonyítvánnyal, továbbá felsőoktatási intézményben szerzett oklevéllel;
b) szakirányú továbbképzésre felsőoktatási intézményben szerzett és az adott felsőoktatási intézmény által meghatározott egyetemi vagy főiskolai oklevéllel;
c) doktori képzésre egyetemi oklevéllel vagy azzal egyenértékű oklevéllel
lehet jelentkezni.
(2) A felsőoktatási intézmény - jelen törvényben és a kormányrendeletben meghatározott kivétellel - köteles a jelentkezők számára felvételi vizsgát tartani.
(3) Az ötévesnél hosszabb tanulmányi idejű egyetemi képzés alatt kivételesen engedélyezhető a doktori tanulmány megkezdése, ha a hallgató már a doktori képzés szakterületének minden tárgyából vizsgát tett.
(4) A felsőoktatási intézmény a felvételi eljárás keretei között a felvételt az (1)-(2) bekezdésben meghatározott feltételeken túl - külön jogszabályokban meghatározott módon - további követelményhez, különösen az érettségi minősítéséhez, a középiskolai tanulmányok, illetve középiskolai tanulmányi versenyek, továbbá az e törvény szerinti akkreditált iskolai rendszerű felsőfokú szakképzés során elért eredményekhez, alkalmassági vizsgálatokhoz, munkaviszonyhoz, meghatározott munkakör betöltéséhez, meghatározott időtartamú szakmai gyakorlathoz, végzettséghez kötheti. A felsőoktatási intézmény a felvételi vizsgakövetelményeket legalább két évvel, az egyéb feltételeket legalább egy évvel a bevezetésük előtt nyilvánosságra hozza. A költségtérítéses képzésre jelentkezők részére - a felvételi eljárás keretei között - a felvételi vizsga követelményeinek meghatározása a felsőoktatási intézmény hatásköre.
(5) A felsőoktatási intézmények az intézményben folyó képzésről rendszeres tájékoztatást adnak; a felvételi követelményeket pedig évente, megfelelő időben közzéteszik.
(6) A felsőoktatási intézmény - az oktatási miniszternek az első évre felvehető államilag finanszírozott hallgatói létszám képzési szintek, valamint szakok, szakcsoportok szerinti megosztásáról az FTT állásfoglalásának figyelembevételével hozott döntése alapján - évenként állapítja meg a szakra, szakcsoportra, karra, intézménybe felvehető hallgatók létszámát.
(7) A felsőoktatási intézménybe alapképzésre vagy a szakirányú továbbképzésre való felvételről a felsőoktatási intézmény e célra szervezett bizottsága, a doktori képzésre való felvételről az egyetem doktori tanácsa dönt. A bizottság, illetőleg a tanács felvételt megtagadó döntése ellen fellebbezéssel lehet élni, ha az jogszabályt vagy intézményi szabályzatot sért. A fellebbezést a felsőoktatási intézmény vezetője bírálja el. A fellebbezést elutasító döntés ellen további fellebbezésnek nincs helye.
(8) A felsőoktatási intézmények a felvételi vizsgát tett, illetőleg a felvett jelentkezők névsorát és eredményeit az intézményben, a szokásos módon közzéteszik.
(9) A felvételi vizsga és a felvételi eljárás általános szabályait és a felsőoktatási intézmények ezzel kapcsolatos feladatait a Felsőoktatási Tudományos Tanács állásfoglalása alapján a Kormány rendeletben állapítja meg. A felvételi vizsgák megszervezése és lebonyolítása - a rendeletben meghatározottak szerint - a felsőoktatási intézmények feladata. A kormányrendelet meghatározza azokat a minőségi követelményeket, amelyeket mind az államilag finanszírozott hallgatói létszámkeretre, mind a költségtérítéses képzésre történő felvétel esetében teljesíteni kell, továbbá a külföldi állampolgárok magyar felsőoktatási intézménybe történő felvételi eljárásának általános szabályait. A hitéleti képzés tekintetében a kormányrendelet nem tartalmazhat előírást.
(10) A felvételi eljárással kapcsolatos állami és intézményi feladatok koordinálását és segítését Országos Felsőoktatási Felvételi Iroda biztosítja.
(11) Az érettségi vizsga évében a felsőoktatási intézmény a közoktatásról szóló 1993. évi LXXIX. törvény 9. § (8) bekezdése alapján nem írhat elő írásbeli felvételi vizsgát a jelentkezőnek abból a vizsgatárgyból, amelyből az a magasabb szintű követelmények alapján tett érettségi vizsgát. A jelentkező azonban kérheti, hogy részt vehessen az írásbeli felvételi vizsgán.
•	A hallgatói hitelrendszerről és a Diákhitel Központról szóló 119/2001. (VI. 30.) Korm. rendelet
1. § A hallgatói hitelrendszer célja, hogy minden fiatal számára esélyt teremtsen a felsőoktatásban való részvételre, függetlenül az egyén, illetve családja anyagi teherviselő képességétől, valamint hogy a Kormány hosszú távon biztosítsa az általánosan hozzáférhető, tömeges és minőségi felsőoktatás fenntarthatóságának feltételeit a magyar gazdaság fejlesztése érdekében. E célok hosszú távon is biztonságos és költséghatékony megvalósítása céljából, valamint a diákhitel rendszer méretei, társadalmi, gazdasági és költségvetési kihatásai miatt a Kormány a hallgatói hitelrendszert a megfelelő állami intézmények és állami tulajdonú szervezetek bevonásával, valamint a Diákhitel Központ Részvénytársaság és ezen szervezetek közötti szoros együttműködés elősegítésével kívánja létrehozni és működtetni, beleértve annak forrásteremtési, hiteligénylési, folyósítási és törlesztéssel kapcsolatos folyamatait.
2. § E rendelet alkalmazásában
a) felsőoktatási intézmény: a felsőoktatásról szóló 1993. évi LXXX. törvény (a továbbiakban: Ftv.) 1. számú mellékletében felsorolt intézmények,
3. § Hallgatói hitelre - egyéni hitelbírálat és kockázatértékelés nélkül - az a magyar állampolgár jogosult, aki
a) a felsőfokú akkreditált iskolai rendszerű szakképzésben, valamint felsőoktatási intézmény által folytatott akkreditált főiskolai és egyetemi szintű alapképzésben, kiegészítő alapképzésben vesz részt - államilag finanszírozott, illetőleg költségtérítéses - beiratkozott hallgatóként az Ftv. által meghatározott képzési formákban,
b) a hallgatói hitel igénylésének időpontjában a 35. életévét még nem töltötte be,
c) a hallgatói jogviszonya nem szünetel,
d) akinek a hitel igénylésekor nincs érvényes hallgatói kölcsönszerződése a Diákhitel Központ Rt.-vel.
A vizsgálat megállapításai:
Az Alkotmány 70/F. § értelmében a Magyar Köztársaság a művelődéshez való jogot a közművelődés kiterjesztésével és általánossá tételével, az ingyenes és kötelező általános iskolával, képességei alapján mindenki számára hozzáférhető közép- és felsőfokú oktatással, továbbá az oktatásban részesülők anyagi támogatásával valósítja meg.
Az Alkotmány hivatkozott rendelkezése a felsőfokú oktatással összefüggő állami kötelezettségként két feltételt, nevezetesen a képességei alapján mindenki által hozzáférhető oktatás biztosítását és az oktatásban részesülők anyagi támogatását határozta meg. Az Alkotmánybíróság 18/1994. (III. 25.) AB. határozatában kifejtett álláspontja szerint a „mindenki által hozzáférhető felsőfokú oktatás” biztosításnak követelménye alapozza meg az állam intézményfenntartói kötelezettségét, amelynek keretében az államnak mindenki számára – hátrányos megkülönböztetés nélkül – kell biztosítania az említett jog gyakorlását lehetővé tevő szervezeti és jogszabályi feltételeket.
A szervezeti kereteket illetően a felsőoktatásról szóló 1993. évi LXXX. törvény (a továbbiakban: Ftv.) 2. § (1) bekezdése alapján felsőoktatási intézmények az állami és az állam által elismert nem állami egyetemek és főiskolák, amelyek felsorolását az Ftv. 1. számú melléklete tartalmazza. Azok az intézmények, amelyek neve és székhelye a Ftv. 1. számú mellékletében nem szerepel, nem tartoznak a felsőfokú oktatás magyar rendszerébe.
A felsőfokú oktatásban részesülők anyagi támogatásának formáit a Ftv. 30. §-a szabályozza. A felsőoktatási - vagyis az Ftv. 1. számú mellékletében felsorolt – intézmények nappali tagozatos hallgatói ösztöndíjat (pl. köztársasági, tanulmányi ösztöndíj); pénzbeli szociális támogatást; tankönyv- és jegyzettámogatást; diákotthoni (kollégiumi) elhelyezést, illetve az ezt kiváltó lakhatási támogatást; továbbá jogszabályban vagy az intézményi Szabályzatban megállapított további támogatásokat, így például hallgatói hitelt kaphatnak.
A hallgatói hitel folyósításának feltételeit a hallgatói hitelrendszerről és a Diákhitel Központról szóló 119/2001. (VI. 30.) Korm. rendelet 3. § a) pontja szabályozza. Hallgatói hitelre - egyéni hitelbírálat és kockázatértékelés nélkül - az a magyar állampolgár jogosult, aki a felsőfokú akkreditált iskolai rendszerű szakképzésben, valamint felsőoktatási intézmény által folytatott akkreditált főiskolai és egyetemi szintű alapképzésben, kiegészítő alapképzésben vesz részt - államilag finanszírozott, illetőleg költségtérítéses - beiratkozott hallgatóként az Ftv. által meghatározott képzési formákban. A 119/2001. (VI. 30.) Korm. rendelet 2. § a) pontja szerint azonban a hallgatói hitelre való jogosultság szempontjából kizárólag a Ftv. 1. számú mellékletében felsorolt intézmények - amelyek között a jénai egyetem nem szerepel - tekinthetők felsőoktatási intézménynek. A hivatkozott jogszabályi rendelkezésekre figyelemmel a Diákhitel Központ kommunikációs vonalának azon tájékoztatása, mely szerint hallgatói hitelre kizárólag a Magyarországon akkreditált felsőoktatásban tanuló hallgatók jogosultak helytálló volt, ebben a vonatkozásban alkotmányos joggal összefüggő visszásságra utaló körülményt nem észleltem.
Kétségtelen, hogy az állam az Alkotmány hivatkozott rendelkezésében megjelölt, a felsőfokú oktatásban részesülőket megillető anyagi támogatást kizárólag a Magyar Köztársaság területén hozzáférhető képzési formákban résztvevő állampolgárai számára biztosítja. Az Alkotmánybíróság álláspontja szerint azonban a művelődéshez való jog területén az állam kötelessége és joga annak meghatározása, hogy a társadalom szempontjából mely képességek fejlesztését támogatja állami eszközökből a felsőfokú oktatásban, illetve az ilyen jellegű felsőfokú oktatásban való részvételhez milyen képességbeli feltételek teljesítése szükséges. Az állam feladata az is, hogy egyensúlyt teremtsen a társadalom tagjainak alapvető jogon alapuló igényei és az ezek megvalósításához rendelkezésre álló anyagi eszközök között, így például a rendelkezésére álló anyagi eszközöket a hazai felsőfokú oktatásban résztvevő állampolgárok támogatására koncentrálja.
Az Alkotmánybíróság 11/B/2001. AB határozata értelmében a „felsőoktatási képzésben való részvétel hallgatói hitellel történő támogatása nem tekinthető alapjognak. A hallgatói hitellel támogatott, illetve arra nem jogosult hallgatók közötti különbségtétel tehát csak akkor tekinthető alkotmányellenesnek, ha a megkülönböztetés önkényes, azaz indokolatlan”. Vizsgálatom során nem merült fel olyan adat vagy körülmény, amely arra utalna, hogy akár a hazai felsőfokú oktatás, akár az abban résztvevő magyar állampolgárokat megillető anyagi támogatás a panaszos leánya számára objektíve ne lenne hozzáférhető, vagyis a művelődéshez való állampolgári jogát ne gyakorolhatná. Az a tény, hogy a panaszos leánya felsőfokú tanulmányaihoz semmilyen, az állam által biztosított anyagi támogatásra, így például hallgatói hitelre sem jogosult, nem önkényes megkülönböztetés, hanem saját döntésének eredménye, amely szerint a Magyar Köztársaság területén hozzáférhető képzési formák valamelyikébe való bekapcsolódás helyett a jénai egyetemet választotta. Az említett indokok alapján az Alkotmány 70/A. §-ában biztosított hátrányos megkülönböztetés nélküli bánásmódhoz való joggal összefüggő visszásságra utaló körülményt nem észleltem.
A Nemzetközi Ösztöndíj Fórumról, valamint a Magyar Ösztöndíj Bizottságról szóló 147/2002. (VI. 29.) Korm. rendelet bevezető rendelkezései szerint a Kormány a jogszabályt  az Alkotmány 35. § (1) bekezdés f) pontjában kapott feladatának végrehajtása érdekében alkotta. Az Alkotmány hivatkozott rendelkezése értelmében a Kormány feladata, hogy „meghatározza a tudományos és kulturális fejlesztés állami feladatait, és biztosítja az ezek megvalósulásához szükséges feltételeket”. Miután az említett intézmények működésének elsődleges célja nem az Alkotmány 70/A. § (2) bekezdésében megfogalmazott felsőfokú oktatáshoz való hozzáférés biztosítása, ezért nem okoz alkotmányos joggal összefüggő visszásságot, hogy a Magyar Ösztöndíj Bizottság a panaszos leányának külföldi tanulmányait nem kívánja támogatni.
Vizsgálatom megállapításain túlmenően az Alkotmánybíróság 11/B/2001. AB határozatában elvi éllel mutatott rá arra, hogy „az oktatáspolitika meghatározása az Országgyűlés és a Kormány feladata. Nincs alkotmányos akadálya annak, hogy az állam az oktatásban részt vevők támogatási rendszerét átalakítsa, kedvezményeket adjon, vagy vonjon el. Erre az alkotmányjog eszközeivel azonban nem kényszeríthető”.

Budapest, 2003. június 26.

Takács Albert