OBH 1532/2003, az OBH 2606/2003, az OBH 2965/2003, valamint az OBH 3122/2003
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: dr. Juhász Zoltán 
Az eljárás megindulása:
Több panaszos fordult az állampolgári jogok országgyűlési biztosához, akik valamennyien – mint jogosultak, végrehajtást kérők – a folyamatban lévő bírósági végrehajtási eljárások elhúzódását, eredménytelenségét kifogásolták. A tartalmi összefüggésre tekintettel került sor az ügyek egyesített vizsgálatára, amely az Alkotmányban deklarált jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság és tisztességes eljáráshoz való jog megsértésének gyanúja miatt indult.
A megállapított tényállás:
Minden ügyben megkerestem az érintett önálló bírósági végrehajtót, akiknek válaszlevelei és az általuk, valamint a panaszosok által becsatolt iratok alapján az alábbiak állapíthatóak meg.
(A könnyebb áttekinthetőség érdekében az egyes ügyekben megállapított tényállások ismertetésére külön-külön, megfelelően sorszámozva kerül sor.)

1. Az OBH 1532/2003. számú ügyben a következő tényállás állapítható meg.

	A panaszos egy büntető ügyben sértettként volt érintett, s ennek keretében a bíróság kártérítést állapított meg a számára. Ezt követően fordult a Fővárosi Bírósági Végrehajtókhoz, s felvilágosítást kért elhúzódó ügyében, azonban a kapott választ nem tartotta kielégítőnek.
	A Fővárosi Bírósági Végrehajtók Vezetője részletesen tájékoztatott az üggyel összefüggésben lévő körülményekről. E szerint a Budapesti Rendőr-főkapitányság Vizsgálati Főosztály Gazdaságvédelmi Osztály Gazdaságvédelmi Alosztály II. mint nyomozó hatóság 1995. év június hó 22. napján 136-IV-586/1995.bü. számú határozatával a csalás bűntettének alapos gyanúja miatt indított bűnügyben zár alá vételt rendelt el több banki folyószámlára. A fővárosi bírósági végrehajtó a határozatban megjelölt összeg erejéig 1995. június 4-én a bírósági végrehajtásról szóló 1994. évi LIII. törvény (továbbiakban: Vht.) 202-203. §-ában írtak szerint a bűnügyi zárlatot foganatosította foglalási jegyzőkönyvekkel. A lefoglalt számlák egyenlegét a pénzintézetek a végrehajtóval bűnügyi zárlat esetén nem közlik, a zárlatot elrendelő határozat a bűnügyi zárlattal biztosított összeg erejéig a későbbiekben befolyt összegekre is vonatkozott.
	A Pesti Központi Kerületi Bíróság 2000. év december 20. napján kelt, illetve a Fővárosi Bíróság, mint másodfokon eljárt bíróság a 2002. évi június 13. napján kelt és ugyanazon a napon jogerős és végrehajtható ítéletével a vádlottakat különböző bűncselekmények miatt elítélte, s őket 1750 sértett részére kétezer forinttól hatszázhúszezer forintig terjedő kártérítés megfizetésére kötelezte a törvényes kamatokkal együtt. A jogerős ítélet a bűnügyi zárlatot fenntartotta azzal, hogy a teljesítési határidő lejártától számított 30 napon belül a magánfeleknek végrehajtást kell kérniük, ellenkező esetben a zár alá vételt feloldja a bíróság. A magánfelek javára megítélt kártérítési összegek behajtása, végrehajtás elrendelése esetén, az önálló bírósági végrehajtó hatáskörébe tartozik.
	Panaszos 2002. december 13-án kelt levelében a Fővárosi Bíróság Végrehajtói Irodáját annak a közlésére kérte, hogy ha a végrehajtási igényét bejelenti „van-e ennek fedezete a zár alá vettekből, feleslegesen ugyanis nem szeretném magam további költségekbe verni. Ha a végrehajtó úr megnyugtató választ ad a kérdésemre, hogy hozzájuthatok-e a követelésemhez, abban az esetben kérni fogom a végrehajtási eljárás megindítását.” A fővárosi végrehajtó 2002. december 13-án kelt és 2003. január 7-én kiadott válaszában arról tájékoztatta a panaszost, hogy a rendelkezésre álló iratokból nem derül ki, milyen összeg áll rendelkezésre. Tekintettel a magánfelek (sértettek) nagy számára és a rendelkezésre álló fedezet összegének ismeretlenségét, nem adható megnyugtató válasz a levélben foglaltakra. A Fővárosi Bírósági Végrehajtók Vezetője szerint, figyelembe kell venni, hogy a fővárosi bírósági végrehajtót bűnügyi zárlat esetén a számla összegéről a pénzintézet nem tájékoztatja (jelen esetben a később befolyó összegek is zárlat alá voltak véve), így arról nem is bír tudomással, de ez nem is kötelezettsége. Azt nem tudja megjósolni a fővárosi bírósági végrehajtó, hogy panaszosnak milyen esélye van követelése behajtására, figyelemmel a károsultak nagy számára, a követelt különböző összegekre, s arra is figyelemmel, hogy a kártérítési igények érvényesítése az önálló bírósági végrehajtó hatáskörébe tartozik, tehát a fővárosi bírósági végrehajtó nem tudja, hogy hány magánfél érvényesíti igényét.

2. Az OBH 2606/2003. számú ügyben a következő tényállás állapítható meg.   
	 	
	A panaszos egy ügyvédnek átadott 1.000.000.-Ft-ot, amelyet harmadik személy számára kellett volna kifizetnie egy jogügylet keretében, azonban ezt nem tette meg, az összeget, pedig nem fizette vissza a panaszos számára. A bíróság jogerősen az összeg visszafizetésére kötelezte az ügyvédet, aki már ügyvédként nem tevékenykedhet. Az ügyben eljárt önálló bírósági végrehajtó megkereséseket bocsátott ki a végrehajtás foganatosítása érdekében, azonban nem járt eredménnyel. A 2001. november 15. napján kelt jegyzőkönyv szerint megállapításra került, hogy az adósnak lefoglalható ingósága nincsen, a földhivatali közlés szerint ingatlan tulajdonnal nem rendelkezik. A nyilvántartás szerint személygépkocsi tulajdona sincsen, letiltható keresete nincs. A követelés ezért behajthatatlan, az eljárás a Vht. 52. §-a a) pontja értelmében szünetel. 
	A megkeresésemre válaszul megküldött levelében az eljárt önálló bírósági végrehajtó a jegyzőkönyvben foglalt információkat erősítette meg, illetve kiegészítette azokat a következőkkel. Az adós ellen kilenc különböző végrehajtási eljárás volt, illetve van folyamatban, amelyek összügy-értéke kb. 26 millió forint. Az adós sem ingó-, sem ingatlan vagyonnal nem rendelkezik, letiltható keresete, nyugdíja nincsen, bejelentett lakcíme az édesanyja budapesti címe, ahol életvitelszerűen nem tartózkodik. Ezekről az információkról – a panaszos által is elismerten – több esetben telefonon, személyesen (panaszos testvérén keresztül) tájékoztatta a panaszost, illetve megküldte a keletkezett iratokat a panaszos jogi képviselőjének.

3. Az OBH 2965/2003. számú ügyben a következő tényállás állapítható meg.

	A panaszos fia képviseletében eljárva fordult az állampolgári jogok országgyűlési biztosához. A jogerős bírósági határozat alapján indult meg a bírósági végrehajtási eljárás, amelynek során az önálló bírósági végrehajtó eljárása eredménytelen volt az adós megjelölt tartózkodási helyén, illetve állítólagos csepeli telephelyén. A végrehajtást kérő rendelkezésére az adós üzletrésze lefoglalásra került 1999. november 4. napján, azonban az ezt követően 2000. január 12. napjára kitűzött árverésen érdeklődő nem volt. A végrehajtást kérő jogi képviselője 2000. március 22. napján az eljárás megszüntetését kérte, mivel megegyezett az adóssal. A végrehajtást kérő jogi képviselője 2002. augusztus 21. napján az eljárás folytatását kérte. Az ügyben szereplő és végrehajtás alá vont ingatlannal kapcsolatban a megkeresés alapján eljáró illetékes végrehajtó tevékenységével kapcsolatban az adós több esetben nyújtott be kifogást. A végrehajtási eljárás folyamán igényper is zajlott a bíróság előtt. Az illetékességből megkeresés alapján eljáró önálló bírósági végrehajtó megkereste az illetékes polgármesteri hivatalt a becsértékre vonatkozó adatok közlése céljából. Ez megtörtént, azonban az OTP és Kereskedelmi Bank Rt. zálogjog érvényesítése iránt adott be kérelmet a bírósághoz. A bíróság a 0106-6. Vh. 1666/2002/9. számú végzésével (kelt 2002. december 10-én) az OTP és Kereskedelmi Bank Rt. zálogjogosultként a végrehajtási eljárásba való bekapcsolódását elutasította, s felhívta, hogy igényét peres úton érvényesítse. Egyúttal felhívta a bíróság a zálogjogosultat, hogy a végzés kézbesítésétől számított 8 munkanapon belül igazolja a perindítás tényét, ellenkező esetben a bíróság az adós ellen indított 0106-6. Vh. 1435/1999. számú végrehajtás felfüggesztését megszünteti. Az elutasító végzés 2003. január 7. napján jogerőre emelkedett, ezért a bíróság a 2003. január 20. napján kelt 0106-6. Vh. 1435/1999/17-I számú végzésével a végrehajtás korábbi felfüggesztésének hatályát megszüntette.
	Mindennek alapján az önálló bírósági végrehajtó a következőkről tájékoztatott, az ügyiratokat 2003. áprilisában kapta vissza a bíróságtól, s az eljárás további folytatása érdekében tulajdoni lapokat kért be, becsérték megállapítása, bekérése, s a szükséges értesítések megküldése a felek részére. A végrehajtó szerint „Több, mint valószínű, hogy az árverést a helyi illetékes kolléga fogja foganatosítani.”            

4) Az OBH 3122/2003. számú ügyben a következő tényállás állapítható meg.

	A panaszos válópere után a bíróság megszüntette a volt férjével fennállt bérlőtársi jogviszonyt, s elrendelte, hogy az érintett lakást 60 napos teljesítési határidővel az ingóságaitól kiürített állapotban bocsássa panaszos rendelkezésére, a panaszos, pedig fizesse meg lakáshasználati jog ellenértékeként meghatározott összeget.
	Az ítéletnek a kötelezett (panaszos volt házastársa) nem tett eleget, így önálló bírósági végrehajtó eljárása vált szükségessé. A végrehajtási lap meghatározott cselekmény végrehajtásáról 2002. december 5. napján érkezett meg az önálló bírósági végrehajtóhoz, ezért 2003. január 9. napján kelt felszólításában felhívta, a kötelezetett arra, hogy a bíróság ítéletében foglaltaknak 8 napon belül tegyen eleget, illetve a költségeket (perköltség, végrehajtási eljárás költsége) fizesse meg. A panaszos jogi képviseletét ellátó ügyvéd 2003. január 30. napján bejelentette, hogy a kötelezett nem teljesítette önként a bírósági ítéletben előírtakat. Ez alapján az önálló bírósági végrehajtó az iratokat beterjesztette a bírósághoz, s kérte a végrehajtás további módjának meghatározását. Azonban a bíróság a 2003. július 17. napján kelt Vh. 8697/2002/9. számú végzésével a végrehajtási eljárást a perújítási eljárás befejezéséig felfüggesztette. Az önálló bírósági végrehajtó tájékoztatása szerint további intézkedésre akkor kerülhet sor, ha a bíróság elrendeli a karhatalommal történő kilakoltatást. Természetesen ez a felfüggesztés megszüntetését követően lehetséges.
	Ezzel a végrehajtási eljárással összefüggésben egy másik végrehajtási eljárás is indult, amely a volt férj sógora ellen indult kártérítési összeg behajtása végett. Az eljárt önálló bírósági végrehajtó a végrehajtási lapon megadott címen kísérelte meg az adóst felkutatni, azonban a helyszíni eljárás nem hozott eredményt, ugyanis a megjelölt helyrajzi szám nem volt kialakítva. A megadott címet, illetve az adóst az önálló bírósági végrehajtó nem lelte fel. Ezt követően került sor megkeresésekre az adós pontos lakóhelyének, esetleges munkáltatójának, ingatlanvagyonának, gépjárművének, pénzintézetnél kezelt számlájának a felkutatása végett. A megkeresésekre adott válaszok alapján kiderült, hogy az adós ingatlanvagyonnal, gépjárművel és munkahellyel nem rendelkezik. A megkeresett pénzintézetek közül az OTP és Kereskedelmi Bank Rt-nél korábban nyilvántartott 0 forintos számlája is megszűnt.  Az érintett polgármesteri hivatal okmányirodája közölte, hogy a nyilvántartás szerint adós lakóhelyét 1999. 12. 27-től fiktívként tartják nyilván, más bejelentett lakcíme nincsen. Ezek után az eljárt önálló bírósági végrehajtó a végrehajtást-kérőt (panaszost) tájékoztatta, hogy az adós elleni végrehajtás nem vezetett eredményre, a tartozás behajthatatlan, ezért az eljárás szünetel.
Az ügy jogszabályi háttere:
Mellékletként csatolva

Az érintett alkotmányos jogok :
•	Magyar Köztársaság Alkotmányának 2.§ (1) bekezdése: A Magyar Köztársaság független demokratikus jogállam.
A vizsgálat megállapításai:
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (továbbiakban: Obtv.) 16. § (1) bekezdése értelmében az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság, illetve közszolgáltatást végző szerv eljárása, ennek során hozott határozata (intézkedése), illetőleg a hatóság intézkedésének elmulasztása következtében alkotmányos jogaival összefüggésben sérelem érte vagy ennek közvetlen veszélye áll fenn; feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket – ide nem értve a közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatát – már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva.
Az Obtv. 2001. évi módosítását követően az állampolgári jogok országgyűlési biztosának vizsgálódási körébe tartozik a megyei bírósági végrehajtó és az önálló bírósági végrehajtó. Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa a hatásköri szabályozás alapján azonban nem jogosult a bírósági határozatokban foglaltak felülvizsgálatára, illetve megváltoztatására, a bíróság eljárásának vizsgálatára, kizárólag a bírósági végrehajtási eljárásban közreműködő önálló bírósági és megyei bírósági végrehajtók tevékenységét vizsgálhatja.
A rendelkezésre álló iratanyag alapján megállapítható, hogy minden esetben a végrehajtási eljárás elhúzódását, sikertelenségét, illetve az eljárás jövőbeni eredményességének bizonytalanságát sérelmezték a panaszosok.
Megállapítható, hogy az érintett végrehajtók minden esetben követték a bírósági végrehajtási eljárás Vht. által előírt szabályait. Ennek megfelelően, amennyiben a rendelkezésre álló adatok nem voltak elegendőek az adós lakóhelyének, felelhető vagyonának, illetve jövedelemforrásának felderítésére, megkereséseket adtak ki. A szükséghez képest kerestek meg földhivatalt, cégbíróságot, okmányirodát, társadalombiztosítási szervet, pénzintézetet. Abban az esetben, ha ezek a megkeresések nem vezetnek eredményre, az érintett végrehajtó nem tudja tovább folytatni az eljárást, hiszen fellelhető jövedelem vagy vagyon hiányában a végrehajtás nem valósítható meg, ilyenkor a Vht. 52. §-a értelmében az eljárás szünetel. Az eljárás folytatása ilyen esetben csak akkor várható, ha olyan információ merül fel, amely reményt ad valamilyen vagyontárgy vagy jövedelem végrehajtására. Az ilyen további információk beszerzése, felkutatása azonban már egy másik szakma feladatkörét (magánnyomozó) jelenti, és ezen információk megszerzését a végrehajtótól nem lehet követelni. Erre utalt már az országgyűlési biztos korábbi jelentésében is (OBH 3611/2002.).
Amennyiben az adósnak van végrehajtható vagyona, illetve jövedelme, akkor is jelentkezhetnek olyan objektív akadályok, amelyek a végrehajtási eljárás elhúzódásához, esetleg meghiúsulásához vezethetnek. Ilyen objektív akadály a végrehajtási ügyek nagy száma, s ehhez képeset a végrehajtók alacsony létszáma. A végrehajtási eljárás lefolytatására nem ír elő konkrét határidőt jogszabály. A bírósági végrehajtási ügyvitelről és pénzkezelésről szóló 1/2002. (I. 17.) IM rendelet 23. §-a az ügyintézés sorrendjéről rendelkezve úgy szabályoz, hogy az egyes végrehajtási cselekményeket a végrehajtó az ügyek érkezésének sorrendjében köteles teljesíteni. A jelenlegi körülmények között ennél pontosabb meghatározás nem adható.
Objektív akadályként jelentkezik a végrehajtási eljáráshoz kapcsolódó bírósági eljárások lehetősége. A bíróság végzéssel bírálja el a végrehajtó intézkedése ellen benyújtott kifogást, s az elsőfokú végzés ellen nyitva áll a fellebbezés lehetősége is. Ugyancsak lehetőség van bírósági peres eljárások indítására (például ilyen a végrehajtási igényper) amelyek szintén az eljárás elhúzódásához vezethetnek. Ugyanakkor bizonyos esetekben a bíróság felfüggesztheti a végrehajtási eljárást, ez történt a 3. számú (OBH 2965/2003. sz.) és a 4. számú (OBH 3122/2003. sz.) ügyekben is. Ilyen esetekben a bíróság eljárását az országgyűlési biztos – az ismertetett hatásköri korlátozás következtében – nem vizsgálhatja.
A végrehajtási eljárás polgári nemperes eljárás, s csak a jogszabályok keretei között folytatható le. A jelenlegi gazdasági-társadalmi környezetben nem biztosított a vagyoni követelések behajtásának teljes sikere. Az országgyűlési biztoshoz nagy számban érkeznek olyan panaszok is, amelyek a hatályos végrehajtási jogszabályokat is túlzottan szigorúnak tartják az adósokkal szemben, amelyek – a panaszok szerint – hozzájárulhatnak például ahhoz, hogy ingatlanok árverési értékesítésre kerüljenek forgalmi értékük alatt (mivel adott esetben lakottan is elárverezhetőek, illetve, ha nincsen vevő, az árverésen a becsértéktől lejjebb lehet szállítani az ingatlan árát). Ezek az ingatlanértékesítési szabályok alapvetően a végrehajtást kérők érdekeit szolgálják, azáltal, hogy az ingatlan lakottan is elárverezhető, illetve, ha eredménytelen az első árverés, a becsértéktől el lehet térni negatív irányban. E szabályok eredményeképpen számos esetben hozzájuthat a végrehajtást kérő a követelt összeghez, azonban az ingatlan valós értékénél jóval alacsonyabb vételárért kelhet el, s az adós csak a végrehajtást kérőnek kifizetett összeg után fennmaradó minimális összeghez juthat hozzá.
Mindazonáltal a végrehajtási eljárás eredményessége nem csak végrehajtási jogi kérdés. Jelenleg is elterjedt gyakorlat például, hogy egyes munkáltatók nem jelentik be szabályszerűen a foglalkoztatott munkavállalóikat, s így az eljáró végrehajtó nem tudja az adós letiltható jövedelmét felkutatni. Csak a jogkövető magatartás kialakulása az állampolgárok jelentős részénél tenné lehetővé a hatályos jogszabályok által megfogalmazott rendelkezések valós érvényesülését.
A bírósági végrehajtási eljárás hatékonyabbá tételét követeli meg csatlakozásunk az Európai Unióhoz. Különösen, ha figyelembe vesszük az Európai Unión belül meglévő törekvést a bírósági végrehajtás szabályozásának egységesítésére. Ennek keretében olyan szabályozási megoldásokat vehet át Magyarország, amelyek a jogosultak (végrehajtást kérők) igényeinek, követeléseinek teljesebb és gyorsabb kielégítését segíthetik elő.
Az Európai Unió Bizottsága felkért egy munkacsoportot az egységesítés témakörében egy irányelv tervezetének kidolgozására. A csoport vezetőjéről Storme-bizottságnak nevezett testület által elkészített tervezet – bár az egységes szabályozásra még nem került sor – több tanulsággal szolgálhat a magyar jogalkotás számára is. Ilyen például az a javaslat, amely szerint az adós – akár a végrehajtást kérő, akár az erre felhatalmazott hatóság előtt – bevallást köteles tenni vagyontárgyairól, ezek fellelhetési helyéről. A bevallás elmaradásának – akár büntetőjogi – szankcióit a nemzeti jogok írnák elő. A javaslat előzménye az egyes tagállami jogalkotások részletes vizsgálata volt. Így került megállapításra például, hogy a német jogban az adós eskü alatt köteles ingóvagyonáról bevallást tenni, melynek hatékonyságát büntetőjogi rendelkezések is erősítik. A görög törvénykönyv megoldása hasonló: az adós itt is köteles listát adni a vagyontárgyairól, s esküt tenni arról, hogy a lista teljes körű. Franciaországban az ügyész az, akinek hatáskörébe tartozik, hogy az adós számlájáról információkat szerezzen. (Kormos Erzsébet: A bírósági végrehajtás szabályozásának egységesítése az Európai Unión belül. Európai Jog 2003/2. szám 17–21.o.)
Ugyanakkor a végrehajtás eredményességét mozdítaná elő, ha megfelelő és naprakész számítógépes adatbázishoz férhetnének hozzá on-line elérési móddal a bíróságok és a végrehajtók. Így például az adós lakóhelyének és munkahelyének megállapításához megfelelő megoldást jelenthetne egy megfelelő garanciákkal kialakított, rendszeresen aktualizált információkat tartalmazó, országos számítógépes nyilvántartás a természetes személyek lakóhelyéről és munkahelyéről. Hasonló nyilvántartások megfelelő működése kívánatos a cégnyilvántartás és az ingatlan-nyilvántartás területén is. A személyes adatok védelmének szempontjából megközelítve annak ténye, hogy az adott személy vagy szervezet ellen végrehajtási eljárás van folyamatban, mivel önként nem tett eleget a bíróság jogerős döntésének, kellő jogalapot teremt arra, hogy a bíróság és a végrehajtó megismerhesse a lakóhelyre (székhelyre), munkahelyre, valamint a végrehajtás alá vonható vagyontárgyakra vonatkozó információkat. (Kapa Mátyás: A bírósági végrehajtás néhány időszerű kérdéséről. Magyar Jog 2000. 3. szám 164–173. o.)
Ezek az eszközök igen nagy hatékonyságúak, jelentősen elősegítik a végrehajtási eljárás eredményességét, ezért bevezetésük megfontolandó a magyar jogalkotók számára is, hiszen egyik eszköz sem került még be végrehajtási jogunkba. Bevezetésük lehetőségét az állampolgári jogok országgyűlési biztosa is vizsgálja.  
Nem tekinthetünk el attól, hogy megemlítsük: a jól működő végrehajtáshoz, jól képzett végrehajtókra van szükség (például Spanyolországban kizárólag végrehajtó bíró jár el, míg Németországban már munkáját tisztviselők segítik). Magyarországon az önálló bírósági végrehajtók alkotják a bírósági végrehajtás általános szervezeti formáját. Az igazságügyi követelések behajtása a feladata a megyei bírósági végrehajtónak, aki továbbra is a bírósággal áll szolgálati viszonyban. A behajtásra kerülő összegből jutalék illeti meg az önálló bírósági végrehajtót, aki így érdekeltté válik az eredményes végrehajtásban. Ugyanakkor persze abban is, hogy a kis összegre irányuló, így kisebb jutalékkal járó ügyeket megelőzően foglalkozzon – ha teheti – a nagyobb összegű követelésre irányuló végrehajtási eljárással. A megfelelő működést a jól működő felügyelet, ellenőrzés biztosíthatja. Ennek keretébe illeszkedik jelenleg az országgyűlési biztos tevékenysége is, amely azonban csak az „ultima ratio”, a végső eszköz lehet a végrehajtási eljárással kapcsolatban, s olyan kérdést, amelyben a bíróság döntött nem érinthet.
Azonban, ha az önálló bírósági végrehajtó a hatályos jogszabályoknak megfelelően járt el, nincs alap alkotmányos visszásság megállapítására, mivel az Alkotmány egyetlen rendelkezése sem garantálja egy végrehajtási eljárás eredményességét, s ez egyetlen rendelkezéséből sem vezethető le. Ez már csak azért is így van, mivel sok esetben egyszerűen nehéz anyagi helyzetük miatt nem tudnak eleget tenni kötelezettségüknek az adósok. A magyar társadalomban is megjelent az abszolút szegénység, ami adott esetben azt is jelentheti, hogy az adósnak ténylegesen nincsen sem ingó, sem ingatlan vagyona, sem jövedelme.

A vizsgálat – tekintettel arra, hogy az érintett végrehajtók a hatályos jogszabályok rendelkezései szerint jártak el – az Alkotmányban deklarált jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság és tisztességes eljáráshoz való joggal összefüggésben visszásságot nem tárt fel az ügyben, ezért a vizsgálatot lezártam.
Budapest, 2003. október 14.
Lenkovics Barnabás
Melléklet
az ügyek jogszabályi háttere

•	1993. évi LIX. törvény az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról ( Obtv) 
16. § (1) Az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság [29. § (1) bek.], illetve közszolgáltatást végző szerv (a továbbiakban együtt: hatóság) eljárása, ennek során hozott határozata (intézkedése), illetőleg a hatóság intézkedésének elmulasztása következtében alkotmányos jogaival összefüggésben sérelem érte vagy ennek közvetlen veszélye áll fenn, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket - ide nem értve a közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatát - már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva.
29. § (1) E törvény alkalmazásában - a (2) bekezdésben foglaltak kivételével - hatóság:
j) a megyei bírósági végrehajtó és az önálló bírósági végrehajtó.
(2) E törvény alkalmazásában nem minősül hatóságnak:
e) a bíróság.
•	A bírósági végrehajtásról szóló 1994. évi LIII. törvény
A törvény alkalmazási köre
1. § A bíróságok és a jogvitát eldöntő más szervek határozatait, továbbá egyes okiratokon alapuló követeléseket bírósági végrehajtás útján, e törvény szerint kell végrehajtani.
A végrehajtási kényszer alkalmazása
5. § (1) A bírósági végrehajtás során állami kényszerrel is el kell érni, hogy a pénzfizetésre, illetőleg az egyéb magatartásra kötelezett (a továbbiakban: adós) teljesítse a kötelezettségét.
(2) Az állami kényszer - e törvény keretei között - elsősorban az adós vagyoni jogait korlátozhatja, kivételesen az adós személyiségi jogait is érintheti.
(3) Az adós személye elleni kényszercselekményt - a bíróság, illetőleg a bírósági végrehajtó (a továbbiakban: végrehajtó) intézkedése alapján - a rendőrség végzi el. A rendőrség jogosult és köteles mindazokat a kényszerítő intézkedéseket megtenni és kényszerítő eszközöket alkalmazni, amelyek a rendőrségről szóló jogszabályok szerint megtehetők, illetőleg alkalmazhatók, és az adott esetben a végrehajtás eredményes befejezéséhez szükségesek.
6. § (1) A pénzforgalmi úton érvényesíthető - e törvényben említett - pénzkövetelést azonnali beszedési megbízással kell behajtani; bírósági végrehajtásnak akkor van helye, ha az azonnali beszedési megbízás nem vezetett eredményre.
(2) Pénzforgalmi úton lehet behajtani e törvényben említett pénzkövetelést, ha
a) a jogosult - a lakáselőtakarékossági számla kivételével - bankszámlával, a kötelezett, pedig pénzforgalmi bankszámlával rendelkezik,
b) a végrehajtás általános feltételei fennállnak,
c) a követelés teljesítését bírósági, közjegyzői határozat írja elő, vagy az a 21. §-nak megfelelő közjegyzői okiratban foglalt kötelezettségvállaláson alapul, és
d) a jogosult a behajtást végző pénzügyi intézménynek nyilatkozik arról, hogy nincs folyamatban a követelése behajtására irányuló bírósági végrehajtási eljárás, illetőleg nem terjesztett elő végrehajtás elrendelése iránti kérelmet, vagy ilyen kérelme alapján a követelése nem nyert kielégítést.
(3) Ha a kötelezett pénzforgalmi számlája nem ismert, és az a cégnyilvántartásból sem állapítható meg, a végrehajtás elrendelésére jogosult bíróság a jogosult kérelmére felhívja az adóhatóságot a számlaszám közlésére. Az adóhatóság köteles a felhívásnak haladéktalanul eleget tenni.
(4) Ha a pénzforgalmi úton történő behajtás fedezet hiánya miatt nem vagy csak részben vezetett eredményre, bírósági végrehajtásnak csak akkor van helye, ha a végrehajtást kérő igazolja, hogy a kötelezett számlavezető pénzügyi intézményétől nem kérte az azonnali beszedési megbízás további függőben tartását, és megjelöli, hogy az azonnali beszedési megbízást milyen összegben teljesítette a pénzügyi intézmény. A függőben tartásra irányadó határidő lejárta előtt előterjesztett végrehajtási kérelem elbírálására is ez a rendelkezés irányadó.
7. § (1) A bírósági végrehajtás során a pénzkövetelést elsősorban a pénzügyi intézménynél kezelt, az adós rendelkezése alatt álló összegből, illetőleg az adós munkabéréből, illetményéből, munkadíjából, a munkaviszonyon, munkaviszony jellegű szövetkezeti jogviszonyon, közszolgálati és közalkalmazotti jogviszonyon, szolgálati viszonyon, társadalombiztosítási jogviszonyon alapuló járandóságából, valamint a munkából eredő egyéb rendszeres, időszakonként visszatérően kapott díjazásából, juttatásából, követeléséből (a továbbiakban együtt: munkabéréből) kell behajtani.
(2) Ha előre látható, hogy a követelést a munkabérre, illetőleg a pénzügyi intézménynél kezelt összegre vezetett végrehajtással nem lehet viszonylag rövidebb időn belül behajtani, az adós bármilyen lefoglalható vagyontárgya végrehajtás alá vonható. A lefoglalt ingatlant azonban csak akkor lehet értékesíteni, ha a követelés az adós egyéb vagyontárgyaiból nincs teljesen fedezve, vagy csak aránytalanul hosszú idő múlva elégíthető ki.
(3) E törvény alkalmazásában pénzügyi intézménynél kezelt összeg:
a) a Polgári Törvénykönyvről szóló 1959. évi IV. törvény (a továbbiakban: Ptk.) 529. §-ában meghatározott bankszámlaszerződés alapján nyitott bankszámlán szereplő összeg, valamint a Ptk. 530. §-ában meghatározott betétszerződés és a Ptk. 533. §-ában meghatározott takarékbetét-szerződés alapján a pénzügyi intézménynél elhelyezett, az adós rendelkezése alatt álló összeg, ha azt a pénzügyi intézmény a bankszámlaszerződés szabályainak megfelelően kezeli (ideértve a nem pénzforgalmi jellegű számlákon kezelt összegeket is),
b) a Ptk. 530. §-ában meghatározott betétszerződés és a Ptk. 533. §-ában meghatározott takarékbetét-szerződés alapján takarékbetétkönyv, egyéb betéti okirat ellenében a pénzügyi intézménynél elhelyezett, az adós rendelkezése alatt álló összeg; továbbá egyéb szerződés alapján az adós részére a pénzügyi intézmény által visszafizetendő, az adós rendelkezése alatt álló pénzösszeg.
(4) A bírósági végrehajtás során a pénzügyi intézménynél kezelt összegre irányadó szabályokat kell alkalmazni a befektetési szolgáltatókra vonatkozó törvényi rendelkezések szerint ügyfélszámlán nyilvántartott, az adós rendelkezése alatt álló összegre is.
(5) A bíróság és a végrehajtó a végrehajtási eljárás során szükség esetén megkeresi az adóhatóságot a hozzá bejelentett bankszámlaszámok közlése végett, továbbá a pénzügyi intézményeket az adós náluk kezelt pénzösszegeinek végrehajtás alá vonásához szükséges adatok (számlaszám) közlése végett.
8. § (1) E törvény keretei között a végrehajtást kérő rendelkezésétől függ, hogy az adós milyen jellegű vagyontárgyából kívánja követelésének végrehajtását.
(2) A bíróság a végrehajtási kényszer arányos, illetőleg fokozatos alkalmazása céljából a végrehajtást kérő rendelkezésétől az adós érdekében eltérhet.

A végrehajtás szünetelése
52. § A végrehajtás szünetel, ha
a) az adós személyazonossága a szükséges adatok hiányában nem állapítható meg,
b) az adós meghalt, vagy a nem természetes személy adós megszűnt, és a végrehajtást kérő nem kérte a jogutódlás megállapítását,
c) a végrehajtást kérő az eljárásban való közreműködését megtagadta,
d) az adósnak nincs lefoglalható vagyontárgya, illetőleg a lefoglalt vagyontárgy értékesítése sikertelen volt,
e) a végrehajtást kérő a végrehajtási költséget - bár köteles rá - nem előlegezte,
f) az adós a teljesítésre halasztást kapott, vagy a részletekben való teljesítést engedélyezték neki,
g) külön törvény így rendelkezik.
53. § (1) A végrehajtó a végrehajtás szüneteléséről - az okát is feltüntető - jegyzőkönyvet készít, és a jegyzőkönyv másolatát megküldi a feleknek.
(2) Ha a halasztást vagy a részletekben való teljesítést a bíróság engedélyezte, ezt - az (1) bekezdés alkalmazása helyett - fel kell jegyezni a végrehajtási ügyiraton.
54. § (1) A végrehajtást akkor lehet folytatni, ha az 52. §
a) pontja esetén a személyazonosság megállapításához szükséges adatok pótlására került sor,
b) pontja esetén a végrehajtást kérő a jogutódlás megállapítása iránti kérelmet terjesztett elő,
c) pontja esetén a végrehajtást kérő a közreműködési kötelezettségének eleget tesz,
d) pontja esetén valószínűsítették, hogy az adósnak van olyan vagyontárgya, amely lefoglalható, illetőleg értékesíthető,
e) pontja esetén a végrehajtást kérő a költséget előlegezte,
f) pontja esetén a halasztás időtartama eltelt, illetőleg az adós a részlet teljesítését elmulasztotta,
g) pontja esetén a szünetelés törvényben megállapított oka megszűnt.
(2) Az (1) bekezdés e) pontjában írt esetben - ide nem értve azokat az eseteket, amelyekben költségmentesség folytán az állam köteles a végrehajtási költség előlegezésére - nincs helye az eljárás folytatásának, ha a szünetelés megállapításától számított 1 éven belül a költséget nem előlegezték; ebben az esetben a végrehajtás megszűnik.

A végrehajtás megszüntetése és korlátozása
55. § (1) A végrehajtást foganatosító bíróság a végrehajtást köteles végzéssel megszüntetni, illetőleg korlátozni, ha
a) ezt kívánta a végrehajtást kérő, és a megszüntetés, illetőleg korlátozás másnak a jogát nem sérti,
b) külön törvény így rendelkezik.
(2) Nincs helye a végrehajtás megszüntetésének az (1) bekezdés a) pontjában foglalt esetben, ha a végrehajtási költség megfizetésére a 34. és 41. § szerint nem került sor.
56. § (1) A végrehajtást elrendelő bíróság végzéssel megszünteti, illetőleg korlátozza a végrehajtást, ha közokirat alapján megállapította, hogy a végrehajtandó határozatot jogerős határozat hatályon kívül helyezte, illetőleg megváltoztatta.
(2) Az (1) bekezdésben említett esetben a végrehajtást elrendelő bíróság az adós kérelmére végzéssel arra kötelezheti a végrehajtást-kérőt, hogy - teljesen, illetőleg részben - térítse vissza az adósnak a végrehajtás során kapott összeget (vagyontárgyat) és a végrehajtási költséget, illetőleg megfelelő részét. Ez akkor is irányadó, ha az adós a végrehajtás megelőzése végett önként teljesítette a kötelezettségét, és ezt igazolta. Tartásdíj címén kifizetett összeg (átadott vagyontárgy) ilyen visszatérítésének nincs helye.
(3) A (2) bekezdésben foglalt esetben az eljárást az alapügyben eljáró végrehajtó az alapügy keretében foganatosítja (visszvégrehajtás).

•	20/1994. (XII. 24.) IM rendelet a bírósági végrehajtási ügyvitelről és pénzkezelésről (2002. I. 25-ig volt hatályban)
Befejezett ügy
33. § Befejezett a végrehajtási ügy, ha
a) a végrehajtást kérő a teljesítést bejelentette, vagy a tartozást elengedte,
b) az adós a végrehajtható okiratban foglaltaknak eleget tett, és ezt a végrehajtó megállapította,
c) a bíróság a végrehajtást megszüntette,
d) a végrehajtható okiratot visszavonták, törölték, vagy hatályon kívül helyezték (megváltoztatták),
e) a bűnügyi zárlatot megszüntették.
34. § Befejezett a végrehajtási ügy akkor is, ha
a) a végrehajtást felfüggesztették,
b) a végrehajtás szünetel,
c) a végrehajtó a végrehajtási ügy iratait a bírósághoz visszaküldte,
d) az ügyet más végrehajtási üggyel egyesítették,
e) a letiltás előjegyzését a munkáltató (a járandóságot folyósító szerv) igazolta, vagy a lefoglalt követelést, illetőleg a később keletkező követelésről szóló szerződést a harmadik személy elismerte, és más intézkedésre nincs lehetőség, vagy nincs szükség,
f) biztosítási intézkedés végrehajtása esetén a végrehajtó a szükséges intézkedést megtette,
g) a meghatározott cselekmény végrehajtása során a végrehajtást kérő a Vht. 172. §-ának (3) bekezdése szerinti közlési kötelezettségének határidőben nem tett eleget.
35. § (1) A végrehajtó a 33. § szerint befejezett végrehajtási ügyeket havonta egyszer, a hónap 10. napjáig kísérőjegyzékkel megküldi a végrehajtói irattárhoz.
(2) A végrehajtó a 34. § szerint befejezett végrehajtási ügyeket saját maga kezeli úgy, hogy azokat 1 évre nyilvántartásba helyezi. Ha ez alatt a végrehajtás folytatása iránt nem kellett intézkedni, az ilyen végrehajtási ügy iratait is - az (1) bekezdésben említett iratokkal együtt - a végrehajtói irattárhoz kell megküldeni.
•	1/2002. (I. 17.) IM rendelet a bírósági végrehajtási ügyvitelről és pénzkezelésről (2002. I. 25-től hatályos)
A végrehajtási ügy befejezése
33. § Befejezett a végrehajtási ügy (érdemi befejezés), ha
a) a végrehajtást kérő a teljesítést bejelentette, vagy a tartozást elengedte,
b) az adós a végrehajtható okiratban foglaltaknak eleget tett, és ezt a végrehajtó megállapította,
c) a bíróság a végrehajtást megszüntette,
d) a végrehajtható okiratot visszavonták, törölték, vagy hatályon kívül helyezték (megváltoztatták),
e) a bűnügyi zárlatot megszüntették,
f) a zálogtárgy értékesítéséből befolyt összeget a végrehajtó felosztotta,
g) a végrehajtó az előzetes eljárás során a jogosultnak a tájékoztatást megadta,
h) a végrehajtó a végrehajtási kérelmet a bíróságnak megküldte.
34. § Befejezett a végrehajtási ügy akkor is (ügyviteli befejezés), ha
a) a végrehajtást felfüggesztették,
b) a végrehajtás szünetel,
c) a végrehajtó a végrehajtási ügy iratait másik végrehajtónak küldte meg [31. §, Vht. 225. § (3) bek.],
d) az ügyet más végrehajtási üggyel egyesítették,
e) a letiltás előjegyzését a munkáltató (a járandóságot folyósító szerv) igazolta, vagy a lefoglalt követelést, illetőleg a később keletkező követelésről szóló szerződést a harmadik személy elismerte, és más intézkedésre nincs lehetőség, vagy nincs szükség,
f) biztosítási intézkedés végrehajtása esetén a végrehajtó a szükséges intézkedést megtette,
g) a meghatározott cselekmény végrehajtása során a végrehajtást kérő a Vht. 172. §-ának (3) bekezdése szerinti közlési kötelezettségének határidőben nem tett eleget.
35. § (1) Az önálló bírósági végrehajtó a befejezett végrehajtási ügyek iratait - elkülönítve a folyamatban lévő ügyektől - a 6. §-ban foglaltaknak megfelelően saját irattárában kezeli, a megyei bírósági végrehajtó a bírósági iratok kezelésére vonatkozó szabályok szerint jár el.
(2) Az irattárként használt helyiségnek alkalmasnak kell lenni a végrehajtási iratok őrzésére, és annak biztosítására, hogy az iratokhoz illetéktelen személyek ne férhessenek hozzá, az iratok ne sérüljenek, vagy semmisüljenek meg.
(3) A végrehajtási iratok kezelésére, őrzésére és selejtezésére megfelelően alkalmazni kell a bírósági iratokra vonatkozó szabályokat.
36. § Ha a végrehajtó szolgálata megszűnik, a végrehajtási ügyek iratait és a nyilvántartásokat a szolgálatba lépő új végrehajtónak (helyettesnek) adja át. Ha a végrehajtói álláshely megszűnik, az iratokat, nyilvántartásokat a felügyelő szervnek kell átadni, amely azokat a 35. §-ban foglaltak betartásával kezeli.