OBH 2963/2003.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: Nagy Tiborné 
Az eljárás megindulása
A panaszosok azért fordultak az országgyűlési biztoshoz, mert szomszédjukban engedélytől eltérően építkeznek, és bejelentéseik ellenére a hatóság nem intézkedik.
A vizsgálatot az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében foglalt, a jogállamiság részét képező jogbiztonság követelménye és a tisztességes eljáráshoz való jog sérelmének gyanúja miatt indítottam. 
Az első- és másodfokú építési hatóságtól kértem tájékoztatást és iratokat.
Alkalmazott jogszabályok
•	1957. évi IV. törvény az államigazgatási eljárás általános szabályairól (Áe.)
•	1997. évi LXXVIII. törvény az épített környezet alakításáról és védelméről (Étv.)
•	46/1997. (XII. 29.) KTM rendelet az egyes építményekkel, építési munkákkal és építési tevékenységekkel kapcsolatos építésügyi hatósági engedélyezési eljárásokról
A megállapított tényállás
A panaszosok közvetlen szomszédja 2001 októberében lakóház bővítésére és a homlokzat felújítására kapott engedélyt, amitől – többek között – a panaszos felé eső telekrészen eltért. A panaszos beadványára az elsőfokú építésügyi hatóság kötelezte az építtetőt, hogy „megvalósulási tervet és fennmaradási engedély kérelmet terjesszenek elő 45 napon belül”. Ezt a határozatot a panaszos megfellebbezte azzal, hogy ne legalizálja a hatóság a helyzetet, hanem a bontást rendelje el. (Időközben a panaszos a megyei közigazgatási hivatal és a megyei főügyészség vezetőjéhez is hasonló tartalmú beadványt intézett.)
A Pest Megyei Közigazgatási Hivatal másodfokú határozatában helybenhagyta a kötelezést. Azzal pontosította, hogy az építtetőnek „fennmaradási és továbbépítési kérelmet” kell benyújtania a Leányfalui Polgármesteri Hivatalhoz.
A leányfalui építési hatóság tájékoztatása szerint az építtető a kérelmet és a tervdokumentációt benyújtotta, „elbírálása folyamatban van, a határozat legkésőbb 2003. június 15-ig elkészül”.
A vizsgálat megállapításai
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény16. § (1) bekezdése szerint: „Az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság [29. § (1) bek.], illetve közszolgáltatást végző szerv (a továbbiakban együtt: hatóság) eljárása, ennek során hozott határozata (intézkedése), illetőleg a hatóság intézkedésének elmulasztása következtében alkotmányos jogaival összefüggésben sérelem érte, vagy ennek közvetlen veszélye áll fenn, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket - ide nem értve a közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatát - már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva.”
Megállapítottam, hogy a fennmaradás kérdésében a hatósági eljárás folyamatban van. Az ilyen tárgyú engedélykérelem és tervdokumentáció benyújtására való kötelezés még nem döntés az engedélytől eltérő részek fennmaradhatóságának kérdésében. Nem jelenti azt, hogy a kérelmezett építmények fennmaradhatnak, csak azt, hogy a benyújtott tervdokumentáció és helyszíni szemle alapján dönthet a hatóság az esetleges bontandó, átalakítandó vagy fennmaradható részekről. Ez a közbülső intézkedés tehát a másodfokú határozatnak megfelelően helytálló volt.
A döntést a fennmaradás, bontás kérdésében újból határozatba kell foglalni, amely ellen a panaszosnak – mint közvetlen telekszomszéd ügyfélnek – biztosított a fellebbezés joga.
Ezért az érdemi döntésre vonatkozóan észrevételt nem teszek.
Megállapítottam ugyanakkor, hogy az eljárás rendkívül elhúzódott, a határidőket a hatóság többször jelentősen túllépte. Engedély nélküli építkezések ügyében 4-5 hónap hatósági „hallgatás” megengedhetetlen. Továbbá a másodfokú hatóság a 2003. március 31-én kelt határozatában a kézhezvételtől számított 8 napos intézkedési határidőt írt elő, arra azonban csaknem 2 hónap múlva kerül sor.
Megállapítottam, hogy az elsőfokú építési hatóság késedelmes eljárásából következően visszásság keletkezett a panaszosok tisztességes eljáráshoz fűződő jogaival összefüggésben.
Felhívom ezért a leányfalui jegyző, mint építési hatóság figyelmét a határidő megtartására.
Felhívom egyúttal a figyelmét a jövőben hasonló ügyekben annak szem előtt tartására, hogy „az építési hatóság kártérítési felelősséggel tartozik, ha az engedélyezett építkezéstől való eltérés esetén a továbbépítés betiltása, az építkezésnek a tervhez igazítása tárgyában nem vagy nem megfelelően intézkedik, a meghozott határozatának az igénybe vehető kényszerítő eszközökkel nem szerez érvényt, és emiatt a folyamatos jogsértés eredményként létrehozott építményre a fennmaradási engedély kiadására kerül sor.”  (BH 1992.528.)

Budapest, 2002. június 5.

Lenkovics Barnabás