Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának
Jelentése
az OBH 2355/2003. számú ügyben

Ügyintéző: dr. Kristó Annamária 
Az eljárás megindulása:

A panaszos beadványában azt sérelmezte, hogy a települési önkormányzat testületi döntése értelmében a község közigazgatási területén 2003. május 1-jétől, 4 háziorvosi körzet került kialakításra. A panaszos álláspontja szerint ez az eljárás sérti a lakosság szabad háziorvos választásának lehetőségét. A panaszos különösen azt kifogásolta, hogy az új körzetbeosztásról az önkormányzat a lakosságot a postaládákba eljuttatott „szórólapon” értesítette.

Érintett alkotmányos jog:

54. § (1) A Magyar Köztársaságban minden embernek veleszületett joga van az élethez és az emberi méltósághoz, amelyektől senkit nem lehet önkényesen megfosztani.
70/D. § (1) A Magyar Köztársaság területén élőknek joguk van a lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez.

Az ügy jogszabályi háttere:

Az egészségügyről szóló 1997. évi CLIV. törvény

88. § (1) A beteg lakóhelyén, illetve annak közelében biztosítani kell, hogy választása alapján igénybe vehető, hosszú távú, személyes kapcsolaton alapuló, nemétől, korától és betegsége természetétől függetlenül folyamatos egészségügyi ellátásban részesüljön.

152. § (1) A települési önkormányzat az egészségügyi alapellátás körében gondoskodik:
a) a háziorvosi, házi gyermekorvosi ellátásról,
(2) A települési önkormányzat képviselő-testülete megállapítja és kialakítja az egészségügyi alapellátások körzeteit, több településre is kiterjedő ellátás esetén a körzet székhelyét.

Az egészségügyről szóló 1972. évi II. törvény végrehajtásáról szóló 16/1972. (IV. 29.) MT rendelet
13/A. § (1) Minden személynek joga van háziorvost, illetőleg házi gyermekorvost (a továbbiakban együtt: háziorvos) választani.
13/B. § (1) Az orvosválasztás a választani kívánt háziorvosnál történő jelentkezéssel veszi kezdetét. Amennyiben a háziorvos a jelentkezést elfogadja, az őt választó személy (a továbbiakban: jelentkező személy) Társadalombiztosítási Azonosító Jelét nyilvántartásba veszi és igazolást állít ki a jelentkező személy részére arról, hogy háziorvosi ellátását vállalta. Az igazoláson fel kell tüntetni a háziorvos nevét, rendelőjének címét és telefonszámát.
(2) Az igazolással egyidejűleg az orvos a jelentkező személyt nyilvántartásba veszi, és kiállítja a "Beteg törzskartonja" elnevezésű nyomtatványt.
(3) Az orvos a jelentkezést elutasíthatja, de csak különösen indokolt esetben utasítható el annak a személynek a jelentkezése, akinek lakóhelye a háziorvos ellátási területén (körzetében) van, azonban abban az esetben is el kell látnia a területén lakó beteget, ha az más orvost nem választott és ellátatlansága az egészségét károsító vagy a gyógyulást lassító állapotromláshoz vezetne.
13/C. § (1) Évente egy alkalommal indokolás nélkül, ezen túlmenően indokolt esetben lehet átjelentkezni másik háziorvoshoz. Indokolt az átjelentkezés a tartózkodási hely megváltozása esetén, illetőleg minden olyan esetben, amikor a választott orvos felkeresése akadályba ütközik.
(2) Más háziorvoshoz történő átjelentkezéskor, az átjelentkezést elfogadó háziorvos az érintett személy írásbeli hozzájárulásával átkéri az őt választó személy előző háziorvosától az egészségügyi törzskarton kivonatát.
(3) Az újonnan választott háziorvos a 13/B. § (1) bekezdésében foglaltak szerint igazolja, hogy az átjelentkezett személy orvosi ellátását vállalja.
(4) A választást követő körzetmódosítás, illetve rendelési idő változás a bejelentkezett személyek ellátását - amennyiben átjelentkezés nem történik - nem érinti.
(5) A jelentkező, illetve átjelentkező személy törzskartonját, annak kivonatát, az érintett személy beleegyezése nélkül más háziorvosnak átadni nem lehet. Az érintett személy hozzájárulását kell vélelmezni, ha a választott háziorvos feladatait annak körzetében (rendelőjében) időlegesen vagy véglegesen más háziorvos látja el.
(6) A 13/B. § (3) bekezdésével, valamint a 13/C. § (1) bekezdésével kapcsolatos vitás kérdésekben a jelentkező személy állandó tartózkodási helye szerint illetékes városi (fővárosi kerületi) tisztifőorvos dönt.
13/D. § (1) Az orvosválasztás elősegítése céljából a települési önkormányzat jegyzője közszemlére teszi az orvosi körzetek területi elhelyezkedését, valamint a körzetek lakosságának orvosi alapellátását végző háziorvosok nevét és képesítési adatait. A háziorvosi körzeteket érintő változásokat - ideértve a háziorvos helyettesítését, illetve a személyében bekövetkezett változást - a közszemlére tétel során folyamatosan aktualizálni kell.

Megállapított tényállás és a vizsgálat megállapításai:

A beadványban felvetettekkel kapcsolatban rövidúton bekértem a települési önkormányzat jegyzőjétől a hivatkozott rendeletet, és az ügyhöz kapcsolódó egyéb dokumentumokat.
A rendelkezésemre bocsátott dokumentumok, valamint a kapcsolódó jogszabályok alapján megállapítottam, hogy a község képviselő testülete 2002. június 1-i hatállyal rendeletben alakította ki a község közigazgatási területén a háziorvosi körzeteket.
A beadványban előadottak alapján lefolytatott vizsgálatom során az Alkotmányban biztosított lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való jog, és az emberi méltósághoz való joggal összefüggésben a betegek önrendelkezéshez való jogának érvényesülését vizsgáltam.
Az Alkotmány 70/D. §-ában deklarálja a lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való jogot, amelyet az állam az egészségügyi intézmények és az orvosi ellátás megszervezésével biztosít a Magyar Köztársaság területén élőknek.
Az egészségügyről szóló 1997. évi CLIV. törvény (a továbbiakban: Eütv.) 152. § (1) bekezdésének a) pontjában a helyi önkormányzatok feladatává teszi az egészségügyi alapellátás körében a háziorvosi ellátásról való gondoskodást. Ennek értelmében a törvény kifejezetten felhatalmazást ad a települési önkormányzat képviselő-testületének az egészségügyi alapellátások megállapítására és a körzetek kialakítására.
Az Alkotmánybíróság 56/2000. (XII. 19.) számú határozatában kifejtette, hogy: "Az orvosválasztási szabadság érvényesítése függ az ellátás formájától: egyes esetekben a megfelelő tájékoztatást követően a tiltakozás hiánya is beleegyezésként értékelhető, máskor a beteg kifejezetten rendelkezhet az orvos személyéről. Kivételes esetektől eltekintve ez utóbbi körbe tartozik a háziorvos megválasztása. A háziorvosi ellátás az Eütv. 152. § (1) bekezdése alapján az egészségügyi alapellátás körébe tartozik, amelynek tartalmát a 88. § (1) bekezdése határozza meg: "A beteg lakóhelyén, illetve annak közelében biztosítani kell, hogy választása alapján igénybe vehető, hosszú távú, személyes kapcsolaton alapuló, nemétől, korától és betegsége természetétől függetlenül folyamatos egészségügyi ellátásban részesüljön." [...] Az állampolgár és háziorvosa közötti kapcsolat a leginkább bizalmi jellegű és általában hosszú távra szóló orvos-beteg jogviszony. Ezért alapvető jelentőségű, hogy az állampolgár háziorvosi ellátását olyan orvos végezze, akit maga az érintett választott. [...]
A háziorvos megválasztásának jogát az Eütv. 88. § (1) bekezdésének megfelelően az Eür. 13/A. § (1) bekezdése deklarálja: "Minden személynek joga van háziorvost, illetőleg házi gyermekorvost (a továbbiakban együtt: háziorvos) választani." A 13/B. § (1) bekezdése szerint a háziorvos választása az állampolgár aktív magatartásával, "a választani kívánt háziorvosnál történő jelentkezéssel" történik. A (3) bekezdés szerint az orvos a jelentkezést elutasíthatja, de csak különösen indokolt esetben utasítható el annak a személynek a jelentkezése, akinek lakóhelye a háziorvos ellátási területén (körzetében) van, azonban abban az esetben is el kell látnia a területén lakó beteget, ha az más orvost nem választott és ellátatlansága az egészségét károsító vagy a gyógyulást lassító állapotromláshoz vezetne. A szabad orvosválasztás alapján lehetőséget kell biztosítani a beteg számára, hogy döntését megváltoztassa. Ezt a szempontot juttatja érvényre a 13/C. § (1) bekezdése, amely kimondja: "Évente egy alkalommal indokolás nélkül, ezen túlmenően indokolt esetben lehet átjelentkezni másik háziorvoshoz. Indokolt az átjelentkezés a tartózkodási hely megváltozása esetén, illetőleg minden olyan esetben, amikor a választott orvos felkeresése akadályba ütközik."
Az Eütv. az Alkotmány 54. § (1) bekezdésében foglalt emberi méltósághoz való jogot érvényre juttató garanciális rendelkezéseket tartalmaz a betegek önrendelkezési joga tekintetében. Az Eütv. 8. §-ában biztosított orvosválasztás szabadsága szoros kapcsolatban áll az Alkotmány 54. § (1) bekezdéséből következő önrendelkezési joggal. 
Az egészségügyről szóló 1972. évi II. törvény végrehajtásáról szóló 16/1972. (IV. 29.) MT rendelet 13/D. § (1) bekezdése az orvosválasztás elősegítése céljából kifejezetten előírja, hogy a települési önkormányzat jegyzőjének közszemlére kell tennie az orvosi körzetek területi elhelyezkedését.
A fent kifejtettek alapján megállapítottam azt is, hogy a betegek szabad orvosválasztáshoz való joga azt jelenti, hogy a lakóhelyén, illetve annak közelében biztosítani kell a beteg számára, hogy a saját döntése alapján, aktív magatartásával választhasson orvost. A szabad orvosválasztáshoz való jog gyakorlása pedig, a választani kívánt háziorvosnál történő jelentkezéssel veszi kezdetét.
Vizsgálatom során megállapítottam, hogy a települési önkormányzat gondoskodott az egészségügyi alapellátás megszervezéséről, ezzel eleget téve a törvényekben előírt kötelezettségének. Az önkormányzat a háziorvosi körzetbeosztás, és rendelési idő rendjét – a beadvány tanúsága szerint –, oly módon tette közszemlére, hogy azt egy sokszorosított nyomtatványon, a postaládákba dobva juttatta el a lakossághoz.
Összegezve a vizsgálatom megállapításait nem tártam fel sem a lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való joggal, sem az emberi méltósághoz való joggal összefüggésben alkotmányos visszásságot, ezért az ügyet további vizsgálat nélkül lezártam.

Budapest, 2004. március 31.
Lenkovics Barnabás