OBH 2029/2003
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: Kasztovszkyné dr. Szűcs Éva
Az eljárás megindulása:
	A panaszos a Piliscsaba Hosszúrét Egyesület nevében azt sérelmezte, hogy a települési önkormányzat nem működik együtt az egyesülettel – és ezen keresztül a civil szervezetekkel – a területfejlesztéssel kapcsolatban, továbbá kifogásolta azt is, hogy a Pest Megyei Közigazgatási Hivatalhoz ez ügyben benyújtott panaszát nem vizsgálták ki. 
	Az Alkotmány 64. §-ában foglalt panaszhoz való jog sérelmének a gyanúja miatt vizsgálatot indítottam.
	A helyi körülmények megismerése érdekében bekértem a helyi építési szabályzatról szóló rendeletet, valamint az alapul szolgáló munkarészeket. A közigazgatási hivatal vezetőjétől tájékoztatást kértem az ügyre vonatkozóan.
A megállapított tényállás:
	Megállapítottam, hogy a panaszos a Piliscsaba Nagyközség Önkormányzata 10/2001. (IX. 21.) Öt. r. számú rendeletével elfogadott, a Hosszúréti Vállalkozási Terület, valamint a Vár utca és környéke szabályozási tervének egyes tartalmi részeit kifogásolja. A Hosszúréti vállalkozási terület – amely terület tulajdonosainak az érdekképviseletére alakult az egyesület – közvetlen kiszolgálására tervezett utat ugyanis a Kenyérmezői patak mentén és nem a 10-es út felől jelölte ki a szabályozási terv. 
A rendelet megalkotási körülményeinek a vizsgálatára a panaszos és az egyesület három tagja a közigazgatási hivatalhoz fordult 2003-ban.
Az érintett alkotmányos jog:
•	1949. évi XX. törvény a Magyar Köztársaság Alkotmánya
64. § A Magyar Köztársaságban mindenkinek joga van arra, hogy egyedül vagy másokkal együttesen írásban kérelmet vagy panaszt terjesszen az illetékes állami szerv elé.
Az ügy jogszabályi háttere:
•	1990. évi LXV. törvény az önkormányzatokról 
•	1996. évi XXI. törvény a területfejlesztésről és a területrendezésről
•	1997. évi LXXVIII. törvény az épített környezet alakításáról és védelméről 
•	1993. évi LIX. törvény az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról  
•	184/1996. (XII. 1.) Korm. rendelet a területfejlesztési koncepciók és programok, valamint a területrendezési tervek egyeztetésének és elfogadásának rendjéről
A vizsgálat megállapításai:
	A területrendezésre vonatkozó jelenlegi állapot szerint a települési önkormányzat most végzi az új helyi építési szabályzat előkészítését, amely a szakhatósági egyeztetési szakaszban van. Ezzel párhuzamosan az önkormányzat – a közigazgatási hivatal kezdeményezésére – arra keresi a megoldást, hogy az egyesület által javasolt műszaki változtatásokat milyen jogi megoldással lehet elfogadni. Így a képviselő-testület határozata alapján a polgármester célszerűségi szempontok alapján megvizsgálta a jelenleg hatályos rendelet módosításának vagy a változtatásoknak az új helyi építési szabályzatba történő beiktatásának lehetőségét. Álláspontja szerint az új helyi építési szabályzatba való megjelenítés lenne a kedvezőbb megoldás.
	Mindezek ismeretében elsődlegesen azt vizsgáltam, hogy az országgyűlési biztos hatásköre kiterjed-e a teljes körűen a panasz vizsgálatára. 
	Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 16. § (1) bekezdése alapján a sérelem alkotmányos jogokkal összefüggő vizsgálatára csak akkor van a biztosnak hatásköre, ha az valamely hatóság, illetve közszolgáltatást végző szerv eljárása, ennek során hozott határozata (intézkedése) következtében állt elő. E törvény alapján – többek között – a közigazgatási feladatot ellátó szerv minősül hatóságnak. 
A helyi önkormányzatokról szóló 1990. évi LXV. törvény szerint az önkormányzatnak a településfejlesztés és településrendezés olyan feladatai, amelyek helyi közügyek és a lakosság közszolgáltatásokkal való ellátásához kapcsolódnak. Általános szabály, hogy minden települési önkormányzat – meghatározott kivételektől eltekintve – maga határozza meg, hogy mely feladatokat milyen mértékben és módon lát el, a lakosság igénye alapján és anyagi lehetőségeitől függően. A településfejlesztésről és a területrendezésről külön törvény rendelkezik, amely az ország kiegyensúlyozott területi fejlődéséhez az országos és térségi feladatokat hangolja össze. 
	Az épített környezet alakításáról és védelméről szóló 1997. évi LXXVIII. törvény sok esetben keretjelleggel foglalja össze a területrendezés elveit, lehetőséget és felhatalmazást adva a részleteknek az országos vagy helyi rendeletekkel való szabályozására. Törvényi követelmény ugyanakkor az érintett területen jelentkező állampolgári és egyéb érdekek átfogó figyelembevétele, továbbá a törvény felhatalmazása alapján kormányrendelet határozza meg a településrendezéssel kapcsolatos országos szakmai követelményeket, és azoktól a helyi építési szabályzatban való eltérés lehetőségét.
	Az idézett jogszabályok együttes értelmezéséből következően úgy ítélem meg, hogy Piliscsaba Nagyközség Önkormányzatának a 2001. évi rendeletével elfogadott helyi építési szabályzata és szabályozási terve műszaki kimunkálása, tervi megfogalmazása, valamint a rendelet szövegébe foglalt követelmények tartalmi vizsgálatára nem rendelkezem hatáskörrel, mivel ezek az önkormányzatnak nem hatósági (közigazgatási) döntései. Ezért a panasznak a helyi építési szabályzat tartalmára vonatkozó részét elutasítom. 
	A helyi építési szabályzat megállapításával, illetve a jóváhagyás előtti előkészítéssel összefüggő eljárások – amelyeknek a külön jogszabályokban előírt rendelkezéseknek kell megfelelniük – vizsgálata elsődlegesen a törvényességi ellenőrzés körébe tartozik, amelyre a közigazgatási hivatal rendelkezik hatáskörrel.   
	A közigazgatási hivatalhoz benyújtott panaszában az egyesület tagjai az önkormányzati rendelet megalkotásának a törvényességét vitatták, ezért az Alkotmányban foglalt panaszhoz való jog érvényesülése szempontjából lényegi kérdés volt, hogy a közigazgatási hivatal kivizsgálta-e a hozzá benyújtott beadványt. Erre figyelemmel megvizsgáltam, hogy a közigazgatási hivatal eljárása okozott-e alkotmányos visszásságot. 
	Megállapítottam, hogy a közigazgatási hivatal a panasz benyújtását követően arról értesítette az egyesület tagjait, hogy a rendelet megalkotásának törvényességi szempontból történő vizsgálatát megkezdte, és a vizsgálat eredményéről írásban fogja tájékoztatni a panaszosokat.
	Vizsgálata során megkereste a települési önkormányzat polgármesterét, és több részkérdésben is írásbeli és szóbeli magyarázatot kért. 
A közigazgatási hivatal vizsgálatát részben hátráltatta, hogy a polgármester késedelmesen és nem teljes körűen válaszolt a feltett kérdésekre. Ezért ez év április 29-én helyszíni megbeszélést kezdeményezett, ahová a panaszost – mint az egyesület alelnökét – is  meghívták.
	A jegyzőkönyv tanúsága szerint a jelenleg hatályos helyi építési szabályzathoz benyújtott egyes észrevételekre a polgármesteri hivataltól az egyesület tagjai valóban nem kaptak választ. Ezeket haladéktalanul közösen áttekintik, és megállapítják, hogy „melyikre szükséges választ adni, és melyikre szükségtelen”. A jelenlegi helyzetben már ugyanis nem lehetett figyelmen kívül hagyni azt, hogy az új helyi építési szabályzat előkészítése is folyamatban van.
	A közigazgatási hivatal ezt követően a vizsgálatát lezárta, a hatáskörébe tartozó intézkedések megtételére nem talált indokot. 
Erről a 2003. június 26-án kelt levelében a panaszost tájékoztatta, jelezve, hogy az önkormányzatnak és az egyesületnek a terveztetéssel kapcsolatos megállapodásaikból eredő esetleges vitájuk miatt bírósághoz fordulhat.
	Indokoltnak tartom megjegyezni, hogy a vitatott véleményezési eljárás törvényességét a közigazgatási hivatal – más egyesület beadványa alapján – már 2001-ben is vizsgálta. Megállapította, hogy az építésügyi törvényben előírt rendelkezéseket az önkormányzat betartotta, amelynek alapján a területi főépítész a jóváhagyó szakmai véleményét kiadta. Bizonyos – az önkormányzati SzMSz előírásaiba ütköző – a képviselő-testület ülésvezetését érintő hiányosságok miatt jelzéssel élt, azonban ez a helyi jogalkotás törvényességét nem érintette.
	A fentiek figyelembevételével a Pest Megyei Közigazgatási Hivatal eljárása az Alkotmány 64. §-ában biztosított panaszhoz való joggal összefüggésben jogsérelmet nem okozott, ezért ügyben ajánlást, kezdeményezést nem teszek.
Budapest, 2003. október 13.
Lenkovics Barnabás