OBH 2016/2003
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Előadó: dr. Fogarassy Edit
Az eljárás megindulása: 
A panaszos nő beadványában előadta, hogy volt élettársa, egy jordán származású férfi a szakításuk óta, két és fél éve folyamatosan zaklatja őt és a családját, megfenyegette őket, hogy felgyújtja a házukat. 2003 januárjában tettlegesen bántalmazta a panaszost, mikor ő közölte vele, hogy terhes és tavasszal összeházasodnak a barátjával. Emiatt a panaszos feljelentést tett az I. kerületi Rendőrkapitányságon, de a nyomozást megtagadták. A férfi azonban – saját bevallása szerint egy rendőr barátja révén - tudomást szerzett a feljelentésről, valamint a panaszos vőlegényének az adatait is megszerezte, és telefonon megfenyegette a vőlegény édesanyját, hogy az egész családot megöli. Ezt követően a panaszos vőlegényét is életveszélyesen megfenyegette, továbbá pisztolylövéseket adott le az üzenetrögzítőjére. Hónapok óta nem tudnak dolgozni, az utcára kimenni, mert a férfi három családot rettegésben tart. A panaszos a Fővárosi Ügyészségi Nyomozó Hivatalnál is feljelentést tett, hivatali visszaélés gyanúja miatt.
	A panasz alapján alkotmányos jogokkal összefüggő visszásság gyanújára tekintettel vizsgálatot rendeltem el, és az I. kerületi Rendőrkapitányság, valamint a Fővárosi Ügyészségi Nyomozó Hivatal vezetőjétől tájékoztatást és a vonatkozó dokumentumok megküldését kértem.
Érintett alkotmányos jogok:
•	Jogállamiság, jogbiztonság elve, tisztességes eljáráshoz való jog (Alkotmány 2. § /1/ bek.)
•	Az emberi méltósághoz való jogból levezethető magánszférához való jog (Alkotmány 54. § /1/ bek.)
Alkalmazott jogszabályok:
•	1973. évi I. törvény a büntetőeljárásról (Be.):
125. § (2) Ha a feljelentést nem a hatáskörrel és illetékességgel rendelkező nyomozó hatóságnál tették, a feljelentést az eljárásra jogosult hatósághoz kell áttenni. A halaszthatatlan nyomozási cselekményeket azonban a nyomozó hatóság hatáskör és illetékesség hiányában is köteles elvégezni.
126. § (1) A feljelentés beérkezésétől számított három napon belül a nyomozás megtagadásáról vagy elrendeléséről kell határozni. Ha a feljelentés alapján ebben nem lehet megnyugtatóan állást foglalni, tizenöt napon belül a feljelentés kiegészítésének van helye. Ezt a határidőt a nyomozó hatóság vezetője indokolt esetben tizenöt nappal, ha pedig vizsgálatot kell tartani, további harminc nappal meghosszabbíthatja.
(2) A feljelentés kiegészítése során a nyomozó hatóság
a) a feljelentett kivételével bárkitől okiratok és adatok rendelkezésére bocsátását, valamint felvilágosítás adását, a feljelentő vagy sértett állami szerv, társadalmi szervezet, szövetkezet vagy egyesület vezetőjétől, illetőleg a vizsgálatra jogosult szervtől vizsgálat tartását és a kár megállapítását kérheti;
b) a feljelentőt, illetőleg a sértettet meghallgathatja, a helyszínt megtekintheti és a feljelentettre vonatkozó hatósági vagy más nyilvántartás, illetőleg eljárás adatait felhasználhatja;
c) szaktanácsadót alkalmazhat, ha a feljelentés elbírálása szakkérdésben való állásfoglalástól függ.
127. § (1) A nyomozást határozattal meg kell tagadni, ha a feljelentésből vagy a feljelentés kiegészítése során szerzett adatokból megállapítható, hogy
a) a feljelentett cselekmény nem bűncselekmény, vagy a bűncselekmény alapos gyanúja hiányzik.
•	1978. évi IV. törvény a Büntető Törvénykönyvről (Btk.):
170. § (1) Aki más testi épségét vagy egészségét sérti, ha a sérülés vagy a betegség nyolc napon belül gyógyul, a könnyű testi sértés vétségét követi el, és két évig terjedő szabadságvesztéssel, közérdekű munkával vagy pénzbüntetéssel büntetendő.
(7) Az (1) bekezdésben meghatározott vétség elkövetője csak magánindítványra büntethető.
225. § Az a hivatalos személy, aki azért, hogy jogtalan hátrányt okozzon vagy jogtalan előnyt szerezzen, hivatali kötelességét megszegi, hatáskörét túllépi, vagy hivatali helyzetével egyébként visszaél, bűntettet követ el, és három évig terjedő szabadságvesztéssel büntetendő.
276. § Aki jog vagy kötelezettség létezésének, megváltozásának vagy megszűnésének bizonyítására hamis, hamisított vagy valótlan tartalmú magánokiratot használ, vétséget követ el és egy évig terjedő szabadságvesztéssel, közérdekű munkával vagy pénzbüntetéssel büntetendő.
•	1999. évi LXIX. törvény a szabálysértésekről (Sztv.):
151. § (1) Aki
a) mást félelemkeltés céljából olyan bűncselekmény elkövetésével komolyan megfenyeget, amely a megfenyegetett személy vagy annak hozzátartozója élete, testi épsége vagy egészsége ellen irányul,
b) mást félelemkeltés céljából a megfenyegetett személyre vagy annak hozzátartozójára vonatkozó, a becsület csorbítására alkalmas tény nagy nyilvánosság elé tárásával komolyan megfenyeget, elzárással vagy százötvenezer forintig terjedő pénzbírsággal sújtható. (veszélyes fenyegetés)
(2) Az (1) bekezdésben meghatározott szabálysértés elkövetőjével szemben kiutasításnak is helye van.
(3) Az (1) bekezdésben meghatározott szabálysértés miatt az eljárás a bíróság hatáskörébe tartozik.
A megállapított tényállás: 
	A kapott tájékoztatás és a rendelkezésre álló iratok alapján az alábbiak állapíthatóak meg: A panaszos édesanyja 2003. január 23-án tett feljelentést az I. kerületi Rendőrkapitányságon a panaszos korábbi élettársa ellen, mert telefonon fenyegeti őket, és a lányát meg is verte. Az ügyben feljelentés-kiegészítést rendeltek el, és meghallgatták a panaszost, aki úgy nyilatkozott, hogy január 21-én találkozott a férfivel, aki lökdöste, és többször arcul ütötte őt, miután közölte, hogy új kapcsolata van. A panaszos ugyanakkor nem ment orvoshoz, illetve könnyű testi sértés miatt magánindítványt sem kívánt előterjeszteni. Erre tekintettel, valamint arra, hogy a feljelentett cselekmények nem minősültek bűncselekménynek, a rendőrség 2003. február 10-én kelt határozatában megtagadta a nyomozást.
A panaszos 2003. február 13-án - az újabb zaklatások hatására - feljelentést tett a rendőrségen volt élettársa ellen. A feljelentést a hatóság február 14-én - hatáskör hiányában - áttette a veszélyes fenyegetés miatt a szabálysértési eljárás lefolytatására jogosult bírósághoz.
	A panaszos és vőlegénye 2003. február 13-án ismeretlen tettes ellen feljelentést tettek a Fővárosi Ügyészségi Nyomozó Hivatalnál, hivatali visszaélés és magánokirat-hamisítás miatt. A fővárosi főügyész tájékoztatása szerint a nyomozást a nyomozó hivatal megtagadta, mert a feljelentés-kiegészítés során beszerzett információk alapján megállapítható volt, hogy a jordán férfi más úton - a panaszos vőlegényének ismerőse útján, híváslista megszerzésével - jutott hozzá a panaszos vőlegényének telefonszámához. A beszerzett adatok cáfolták továbbá, hogy a férfi rendőrségi kapcsolatai révén – a gépkocsi rendszáma alapján – szerzett tudomást a panaszos vőlegényének lakcíméről. A panaszos volt élettársának a rendőrségi kapcsolatait hangoztató kijelentései, pedig nem voltak alkalmasak a kapcsolatok tényleges létezésének az igazolására.
A magánokirat-hamisítás vétségére vonatkozó feljelentést áttették az eljárás lefolytatására hatáskörrel és illetékességgel rendelkező IX. kerületi Rendőrkapitánysághoz, a veszélyes fenyegetés szabálysértését kimerítő feljelentéseket, pedig a Budai Központi Kerületi Bírósághoz tették át.
A vizsgálat megállapításai:
A kapott tájékoztatás és a rendelkezésre álló iratok alapján megállapítom, hogy a rendőrség, illetve a nyomozó hivatal eljárása nem okozott alkotmányos joggal összefüggő visszásságot. A panaszos és hozzátartozói által tett feljelentések alapján eljártak, és - az adott jogszabályi keretek között - megtették a szükséges, illetve lehetséges intézkedéseket. A nyomozás megtagadására mindkét esetben törvényesen, bűncselekmény alapos gyanújának hiányában került sor.
Az OBH 4460/2002. számú jelentésemben ugyanakkor már foglalkoztam a zaklatás problémájával. A fenti ügyben megállapítottam, hogy a zaklatásra vonatkozó jogi szabályozás hiánya visszásságot okoz az emberi méltósághoz való jogból levezethető magánszférához való joggal összefüggésben. Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 25. §-a alapján javasoltam az igazságügyi és a belügyminiszternek a vonatkozó jogi szabályozás kidolgozásának a megfontolását. 
Az alkotmányos visszásság fennállásával kapcsolatos megállapításomat jelen ügyben is fenntartom, de a jogalkotásra vonatkozó újabb javaslatot nem teszek. Jelentésemet ugyanakkor megküldöm az igazságügyi és a belügyminiszternek azzal, hogy felhívom a figyelmüket az OBH 4460/2002. számú jelentésemben foglalt javaslat mielőbbi teljesülésének szükségességére, illetve arra, hogy tartsák napirenden annak megvalósulását.
Budapest, 2003. szeptember 3.
Takács Albert