OBH 1956/2003.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Előadó: dr. Győrffy Zsuzsanna
A vizsgálat megindítása
Az utógondozói ellátásban részesülő panaszos beadványában előadta, hogy nevelőszülője - aki utógondozását is vállalta - 2002. november 26-án elhunyt. Ezt követően a fiatal nevelőanyja testvéréhez költözött Nyírtétre. A halálesetet a panaszos bejelentette a Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei Területi Gyermekvédelmi Szakszolgáltnál (a továbbiakban: szakszolgálat), ahol azt javasolták neki, hogy kérelmezze utógondozói ellátásának további elrendelését. A határozat meghozatalához szükséges iratokat a panaszos november 28-án benyújtotta a szakszolgálathoz, ahol azt a tájékoztatást kapta, hogy az ibrányi Utógondozó Otthonban tudnak számára külső férőhelyet biztosítani.
A Nyíregyházi Városi Gyámhivatal (a továbbiakban: gyámhivatal) - az utógondozói ellátás további elrendelésével kapcsolatban - 2003. február 26-ára idézte a panaszost, aki ekkor tudta meg, hogy kérelmét a szakszolgálat csak hónapok múlva továbbította. 
A beadvánnyal kapcsolatban a következő alkotmányos jogokkal összefüggésbe hozható sérelmek gyanúja merült fel:
– a jogállamiságból erdő jogbiztonsághoz, ezen belül a tisztességes eljáráshoz való jog [Alkotmány 2. § (1)]
– az ifjúság érdekeinek védelme [Alkotmány 16. §]
A gyámhivatal vezetőjétől és a szakszolgálat igazgatójától az ügyben keletkezett dokumentumok másolatának megküldését kértem, azokat áttanulmányoztam.
A megállapított tényállás
A panaszos utógondozói ellátását a gyámhivatal 1999. augusztus 1-jétől 2000. augusztus 1-jéig terjedő időtartamra rendelte el. Az utógondozói ellátás megszűnése után a panaszos továbbra is nevelőszülője háztartásában maradt, de ellátmány már nem járt utána.
A szakszolgálat igazgatója válaszában megerősítette, hogy a panaszos nevelőanyja 2002. november 26-án hunyt el. A szakmai vezető október 21-én kelt feljegyzésében viszont azt rögzítette, hogy a panaszos nevelőanyja halála miatt kéri utógondozói ellátásának ismételt elrendelését. A panaszos a szakmai vezetőtől ekkor azt a tájékoztatást kapta, hogy választása szerint beköltözhet az ibrányi Utógondozó Otthonba, vagy ugyanez az otthon külső férőhelyet biztosít számára, ami azt jelenti, hogy lakhat továbbra is Nyírtéten, de együtt kell működnie az utógondozójával, illetve az utógondozást biztosító otthonnal. A fiatal ez utóbbi lehetőséget választotta.
A panaszos november 28-án a szakszolgálat szakmai vezetőjének átadta az utógondozás elrendeléséhez szükséges kérelmet, nyilatkozatot, a munkanélküliségét regisztráló iratot. A szakmai vezető e napon kelt feljegyzése szerint: „a fent említett dokumentumokat a nyíregyházi gyámhivatal ügyintézőihez továbbítottam.” 
A szakszolgálat a panaszos utógondozói ellátásához szükséges iratokat 2003. február 19-én küldte meg a gyámhivatalnak. A gyámhivatal a panaszos utógondozói ellátása ügyében február 26-án tartott tárgyalást. A panaszos az ekkor felvett jegyzőkönyvben is megerősítette, hogy Nyírtéten lakik, az ibrányi Utógondozó Otthonba nem kíván beköltözni, annak külső férőhelyes megoldását szeretné igénybe venni. A gyámhivatal március 14-én kelt levelében tájékoztatta a panaszos nyilatkozatáról a szakszolgálatot, kérte a közreműködésüket abban, hogy a fiatalt melyik intézmény tudná befogadni.  Szakszolgálat igazgatója április 2-án kelt válaszában a következőkről tájékoztatta a gyámhivatalt: „a külső férőhely működésének engedélyezése folyamatban van, így fenntartjuk kérelmünket.”
A szakszolgálat igazgatója szerint: „Jelenleg 23 külső férőhely biztosított utógondozói ellátás keretén belül a fiatal felnőttek részére, melyről megyénk különböző gyámhivatalai rendelkeztek.”
A gyámhivatal április 22-én kelt határozatával a panaszos kérelmét azzal az indoklással utasította el, hogy a fiatal az utógondozói ellátásra vonatkozó kérelmét külső férőhely biztosítása céljából nyújtotta be, a szakszolgálat ilyen férőhellyel – az igazgató tájékoztatásával ellentétben – nem rendelkezik. 
Az ügy jogszabályi háttere
•	A Magyar Köztársaság Alkotmánya
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
16. § A Magyar Köztársaság különös gondot fordít az ifjúság létbiztonságára, oktatására és nevelésére, védelmezi az ifjúság érdekeit.
•	1997. évi XXXI. törvény a gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról (hatályos: 2001. 11. 01.- 2002. 12. 31.)
52. § A szakellátás keretében kell biztosítani az ideiglenes hatállyal elhelyezett, az átmeneti és a tartós nevelésbe vett gyermekotthont nyújtó ellátását, a fiatal felnőtt további utógondozói ellátását, valamint a szakellátást más okból igénylő gyermek teljes körű ellátását.
53. § (1) Otthont nyújtó ellátás keretében biztosítani kell az ideiglenes hatállyal elhelyezett, az átmeneti és a tartós nevelésbe vett gyermek számára
c) a családjába történő visszailleszkedéshez, önálló életének megkezdéséhez szükséges utógondozást.
(4) Az utógondozói ellátás keretében kell lakhatást és szükség szerint további ellátást biztosítani azon átmeneti vagy tartós nevelésből kikerült fiatal felnőttnek, akinek utógondozói ellátását a gyámhivatal elrendelte.
(6) Az otthont nyújtó ellátást a) a nevelőszülő a fenntartó támogatásával, ha ez nem lehetséges, b) a gyermekotthon, vagy c) más bentlakásos intézmény a területi gyermekvédelmi szakszolgálat közreműködésével biztosítja.
93. § (1) A gyámhivatal - a gyám (hivatásos gyám) javaslatára - a fiatal felnőtt kérelmére elrendeli a további utógondozói ellátását, ha létfenntartását önállóan biztosítani nem tudja, nappali tagozaton tanulmányokat folytat, illetve szociális bentlakásos intézménybe felvételét várja.
(2) A fiatal felnőtt az (1) bekezdésben meghatározott esetben továbbra is a nevelőszülő háztartásában, illetve a gyermekotthonban vagy utógondozó otthonban maradhat.
•	1997. évi XXXI. törvény a gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról (hatályos: 2003. 01. 01- től)
53/A. § (1) A gyámhivatal által elrendelt utógondozói ellátás keretében a fiatal felnőtt számára a) szükség esetén a 45. § (1) bekezdése szerinti teljes körű ellátást, és b) az önálló élet megkezdéséhez szükséges személyre szóló tanácsadást, a társadalomba való beilleszkedés elősegítése érdekében segítségnyújtást (a továbbiakban: utógondozás)
kell biztosítani.
(2) Az utógondozói ellátást nevelőszülő, gyermekotthon, utógondozó otthon vagy az általuk, illetve a területi gyermekvédelmi szakszolgálat által működtetett, lakhatást nyújtó külső férőhely, különösen albérlet vagy egyéb hely (a továbbiakban: külső férőhely) biztosítja.
93. § (1) A gyámhivatal a fiatal felnőtt kérelmére, - illetve a gyermek nagykorúságának elérése előtt a gyám (hivatásos gyám) javaslatának figyelembevételével - elrendeli az utógondozói ellátást, ha a gyermek, illetve a fiatal felnőtt átmeneti vagy tartós nevelésbe vétele nagykorúvá válásával szűnt meg, és a) létfenntartását önállóan biztosítani nem tudja, vagy
(5) Az utógondozói ellátás elrendelése előtt a gyámhivatal megkéri az ellátást biztosító nevelőszülő, gyermekotthon, utógondozói otthon befogadó nyilatkozatát vagy a területi gyermekvédelmi szakszolgálat külső férőhelyre vonatkozó nyilatkozatát. A befogadó nyilatkozat megtagadása esetén a gyámhivatal köteles kikérni az intézmény érdekképviseleti fórumának véleményét.
•	1957. évi IV. törvény az államigazgatási eljárás általános szabályairól
15. § (1) Az érdemi határozatot a kérelem előterjesztésétől, illetőleg az eljárás hivatalból történt megindításától számított harminc napon belül kell meghozni. Ennél rövidebb határidőt bármely jogszabály, hosszabbat, pedig csak törvény, törvényerejű rendelet vagy kormányrendelet állapíthat meg.
(5) Az eljáró közigazgatási szerv vezetője a határidőt indokolt esetben egy ízben legfeljebb harminc nappal meghosszabbíthatja. Erről - kérelemre indult eljárás esetén - az ügyfelet értesíteni kell.
37. § (1) Ha az ügy érdemi eldöntése olyan kérdés előzetes elbírálásától függ, amelyben az eljárás más szerv hatáskörébe tartozik, a közigazgatási szerv az eljárást felfüggeszti. Ha a más szerv előtti eljárás megindítására az ügyfél jogosult, erre megfelelő határidő kitűzése mellett fel kell hívni. Ha az ügyfél a felhívásnak nem tesz eleget, a közigazgatási szerv az eljárást megszünteti, vagy a rendelkezésre álló adatok alapján dönt.
(2) A felfüggesztés tartama az elintézési határidőkbe (15. §) nem számít be.
A vizsgálat megállapításai
A rendelkezésemre álló dokumentumok alapján megállapítottam, hogy a szakszolgálat a panaszosnak téves információt adott. A panaszos kérelmének benyújtása idején a gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról szóló 1997. évi XXXI. törvény (Gyvt.) szerint az utógondozói ellátást a nevelőszülő háztartásában, gyermekotthonban, vagy más bentlakásos intézményben, a területi gyermekvédelmi szakszolgálat közreműködésével lehetett biztosítani. A szakszolgálat szakmai vezetője a panaszost nem tájékoztatta arról, hogy jogszabály szerint külső férőhely igénybevételére csak 2003. január 1-je után lesz lehetőség, arra is csak abban az esetben, ha ilyen férőhelyek létesítését a szakszolgálat fenntartója engedélyezi. 
A panaszos kérelmét a szakszolgálat annak benyújtása után közel 3 hónap múlva továbbította a gyámhivatalhoz.
A panaszos a szakmai vezető tájékoztatása alapján alappal bízhatott abban, hogy utógondozása ismételt elrendelésének nem lesz akadálya, azt külső férőhelyen veheti igénybe, ezért más megoldást nem is keresett. A maga részéről mindent megtett annak érdekében, hogy az eljárást gyorsítsa. 

A szakszolgálat a téves tájékoztatással, továbbá azzal, hogy a panaszos kérelmét késedelmesen továbbította a gyámhivatalhoz a jogállamiságból eredő jogbiztonsághoz, ezen belül a tisztességes eljáráshoz fűződő joggal összefüggésben okozott visszásságot. A jövőbeli jogsértések elkerülése érdekében az intézményt fenntartó Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei Közgyűlés elnökénél kezdeményezem, hogy a szakszolgálat igazgatójának figyelmét hívja fel a gyermekvédelmi gondoskodásból kikerült volt gondozottak kérelmeinek az illetékes hatósághoz való haladéktalan továbbítására.
A gyámhivatal a panaszos utógondozói ellátási kérelmének kézhezvétele után haladéktalanul kitűzte a tárgyalási napot. A 2003. február 26-án tartott tárgyaláson felvett jegyzőkönyv alapján a hatóság nem hozott határozatot. Ennek oka nyilvánvalóan az volt, hogy a panaszos csak a külső férőhely iránti igényét tartotta fel, ilyen, pedig Szabolcs-Szatmár-Bereg megyében jelenleg nincs. A panaszos kérelmét gyámhivatal ekkor még nem utasította el, hanem a szakszolgálat segítségét kérte. A szakszolgálat azonban - annak hiányában - nem tudott külső férőhelyet megnevezni. A gyámhivatal a panaszos kérelmét csak a szakszolgálat tájékoztatása után - az utógondozói ellátás elrendelése iránti kérelem kézhezvétele után csak mintegy két hónap múlva - utasította el. Kétségtelen, hogy a gyámhivatal jóhiszeműen járt el, amikor a panaszos kérelmét az első tárgyalás után azonnal nem utasította el, ugyanakkor az államigazgatási eljárásról szóló törvényben meghatározott elintézési határidő jelentős túllépése a jogállamiságból eredő jogbiztonsághoz fűződő jog sérelmének veszélyét keletkeztetheti, ezért felhívom Nyíregyháza Város Gyámhivatala vezetőjének figyelmét arra, hogy:
- a jövőben az ügyfelek beadványaira az elintézési határidőn belül hozzanak határozatot, amennyiben ez nem lehetséges, a határidőt hosszabbítsák meg, illetőleg szükség esetén az eljárást függesszék fel.

Budapest, 2003. május 21.

Takács Albert