Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének
Jelentése
az OBH 1777/2003.számú ügyben

Ügyintéző: dr. Haraszti Katalin
A vizsgálat megindulása:

Egy balassagyarmati lakos (a továbbiakban: panaszos) azért fordult az állampolgári jogok országgyűlési biztosához, mert a 2002. december 20-án előterjesztett útlevél kérelmének intézése során az eljáró hatóság túllépte a 30 napos ügyintézési határidőt, így az új úti okmányt csak 2003. január 28-án vette át. A panaszos egyik sérelme az volt, hogy az ügyintézési határidő meghosszabbításának okairól őt senki sem értesítette.
A panaszos azt is kifogásolta, hogy az új útlevelet a balassagyarmati okmányiroda csak azzal a feltétellel volt hajlandó neki átadni, ha a birtokában lévő - őt az Amerikai Egyesült Államokba történő beutazásra feljogosító, tíz évre szóló vízumot tartalmazó - úti okmányt leadja. Miután az okmányiroda ügyintézője elutasította a panaszos azon kérését, hogy a vízumot tartalmazó útlevelet helyben érvénytelenítse, ő írásban kérelmezte, hogy azt az érvénytelenítést követően küldjék vissza számára. A panaszos állítása szerint 2003. február 10-én, a balassagyarmati okmányirodán írásban kérte, hogy az útlevelet soron kívül érvénytelenítsék, azonban a panasza előterjesztésének időpontjáig – 2003. február 25-ig – az érvénytelenített úti okmányt nem kapta kézhez, ráadásul még az ügyintézést sürgető levelére sem válaszoltak. 
A panaszos állítása szerint egyrészt az új útlevele kiadásának elhúzódása, továbbá a vízumot tartalmazó útlevelének késedelmes érvénytelenítése következtében elesett attól a lehetőségtől, hogy kedvezményes feltételek mellett az Amerikai Egyesült Államokba utazzon, továbbá nem élhetett az Alkotmány 58. § (1) bekezdésében biztosított külföldre utazáshoz való jogával. 

A megállapított tényállás:

A rendelkezésre álló iratok szerint a panaszos 2002. december 20-án előterjesztett útlevélkérelme 2003. január 3-án érkezett a BM Központi Adatfeldolgozó és Nyilvántartási Hivatalhoz (a továbbiakban: központi útlevélhatóság), ami – a szükséges adategyeztetés, adatrögzítés stb. elvégzését követően – 2003. január 22-én állította ki az új okmányt a panaszos számára. Miután a vízumot tartalmazó úti okmányt a panaszos magánál tartotta, ezért az új útlevelet 2003. január 23-án Balassagyarmat Polgármesteri Hivatal címére postázták azzal, hogy annak kiadásakor a panaszos birtokában lévő úti okmányt vonják be. Az új útlevél megérkezését követően a Polgármesteri Hivatal írásban értesítette a panaszost, hogy azt az okmányirodán átveheti. A panaszos az új útlevelet 2003. január 28-án vette át.
A panaszos a leadott útlevelének érvénytelenítését követő visszaküldése iránti kérelmét 2003. január 29-én iktatták az okmányirodán, az érvénytelenített okmányt a központi útlevélhatóság 2003. március 5-én, a panaszos lakcímére postázta.
Miután a központi útlevélhatóság arról tájékoztatott, hogy a panaszos 2003. február 10-én benyújtott, az útlevele soron kívüli érvénytelenítését és visszaküldését kérelmező beadványáról nincs tudomása, továbbá a balassagyarmati okmányiroda vezetőjének állítása szerint az említett dokumentumnak az ő iktatórendszerükben sincs nyoma, így a panaszos említett sérelmét adatok hiányában nem vizsgálhattam.

A vizsgált alkotmányos jogok:

A jogállamiságból eredő jogbiztonsághoz való jog: A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam. /Alkotmány 2. § (1)/.
Az ország elhagyásához való jog: Mindenkit, aki törvényesen tartózkodik Magyarország területén - törvényben meghatározott esetek kivételével - megillet a szabad mozgás és a tartózkodási hely szabad megválasztásának joga, beleértve a lakóhely vagy az ország elhagyásához való jogot is. /Alkotmány 58. § (1)/.

Alkalmazott jogszabályok:

A külföldre utazásról szóló 1998. évi XII. törvény

1. § (1) A Magyar Köztársaság területének elhagyása - beleértve a külföldi letelepedés szándékával történő kiutazást is - alkotmányos alapjog, amely minden magyar állampolgárt és az országban jogszerűen tartózkodó külföldit megillet. A külföldre utazás joga törvényben meghatározottak szerint gyakorolható, illetőleg korlátozható.
(3) A külföldre utazás joga érvényes úti okmánnyal, valamint a 18. életévét betöltött vagy azt megelőzően nagykorúvá vált, cselekvőképes magyar állampolgár esetében - nemzetközi szerződés alapján - személyazonosító igazolvánnyal gyakorolható.

9. § (1) Az állampolgár - a (2) bekezdésben foglalt kivétellel - egyidejűleg csak egy érvényes magánútlevéllel rendelkezhet.
(2) Annak az állampolgárnak, aki hivatalos útlevélre nem jogosult és foglalkozása rendszeres külföldre utazással jár - az ezt bizonyító igazolás alapján - második magánútlevél is kiadható.

21. § A hatósági eljárásban az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló, többször módosított 1957. évi IV. törvény rendelkezéseit kell alkalmazni.

Az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló1957. évi IV. törvény

13. § (1) Az államigazgatási eljárás az ügyfél kérelmére, bejelentésére, nyilatkozatára (a továbbiakban: kérelem) vagy hivatalból indul meg. A felettes szerv a közigazgatási szervet az eljárás megindítására vagy folytatására utasíthatja.

15. § (1) Az érdemi határozatot a kérelem előterjesztésétől, illetőleg az eljárás hivatalból történt megindításától számított harminc napon belül kell meghozni. Ennél rövidebb határidőt bármely jogszabály, hosszabbat pedig csak törvény, törvényerejű rendelet vagy kormányrendelet állapíthat meg.
(5) Az eljáró közigazgatási szerv vezetője a határidőt indokolt esetben egy ízben legfeljebb harminc nappal meghosszabbíthatja. Erről - kérelemre indult eljárás esetén - az ügyfelet értesíteni kell.

39. § (1) A napokban megállapított határidőbe a közlés, a kézbesítés, a hirdetmény kifüggesztésének és levételének napja, valamint a szakhatóság eljárásának időtartama (21. §) nem számít be.
(2) Ha a határidő utolsó napja olyan nap, amelyen a közigazgatási szervnél a munka szünetel, a határidő a legközelebbi munkanapon jár le.
(3) A postán küldött beadvány előterjesztési ideje a postára adás napja.
(4) A határidőt kétség esetén megtartottnak kell tekinteni.

A vizsgálat megállapításai:

A külföldre utazásról szóló 101/1998. (V. 22.) Korm. rendelet (a továbbiakban: kormányrendelet) 13. § értelmében az úti okmány kiadására irányuló eljárás kérelemre indul. Az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló 1957. évi IV. törvény (a továbbiakban: Ae.) 15. §-ára figyelemmel a panaszos esetében az új úti okmány kiállítására irányadó 30 napos ügyintézési határidőt a kérelem előterjesztésének időpontjától, vagyis 2002. december 20-ától kell számítani. A kormányrendelet 20. § (2) bekezdése alapján az úti okmány kiállítása iránti kérelmet a kérelem átvételére jogosult szervnek haladéktalanul továbbítania kell a központi útlevélhatóságnak. Miután a panaszos a kérelmét pénteki napon terjesztette elő, azt az átvevő hatóság csak a következő munkanapon, vagyis 2002. december 23-án, hétfőn továbbította a központi útlevélhatóságnak. A továbbítás postai úton, ajánlott küldeményként történt.
Miután a 2002. évi munkaszüneti napok körüli munkarendről szóló 25/2001. (IX. 19.) GM. rendelet 2. § értelmében december 24. kedd pihenőnap volt, továbbá december 25-27. között a karácsonyi ünnepekkel összefüggő munkaszünet következtében a postai szolgáltatások szüneteltek, így a küldeménnyel kapcsolatos postai ügyintézés megkezdésére legkorábban 2002. december 28-án, szombaton volt lehetőség. 2003. január 1-je szerdára esett, vagyis az év végi ünnepekkel összefüggő munkaszünet következtében a panaszos kérelme csak 2003. január 3-án pénteken érkezett a központi útlevélhatósághoz. Az Ae. 39. § (1) bekezdése értelmében, a napokban megállapított határidő számításánál sem a munkaszüneti, sem a pihenőnapot nem lehet figyelmen kívül hagyni. A központi útlevélhatóság azzal, hogy a panaszos 2002. december 20-án előterjesztett kérelmét követően, az útlevelét csak 2003. január 23-án postázta, három nappal túllépte az Ae. 15. § (1) bekezdésében megállapított 30 napos ügyintézési határidőt, ami az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében biztosított jogállamiságból eredő jogbiztonsághoz való joggal összefüggő visszásságot okozott.
Annak, hogy a panaszos az útlevelét csak 2003. január 28-án vette át, a másik oka az volt, hogy miután a korábbi úti okmányt magánál tartotta, azt a kormányrendelet 17. § (2) bekezdésének megfelelően nem a lakására, hanem a balassagyarmati okmányirodának postázták. Ezért további időt vett igénybe, hogy a panaszos az új útlevét csak az annak megérkezéséről szóló írásos értesítés kézhezvételét követően, személyesen vehette át az okmányirodában. Miután az új útlevélnek a balassagyarmati okmányirodához történő kézbesítése, illetve annak a panaszos általi átvétele között eltelt idő nem az eljáró hatóságok hibájából következett be, ebben a vonatkozásban alkotmányos joggal összefüggő visszásság nem történt.
A külföldre utazásról szóló 1998. évi XII. törvény 9. § (1) értelmében az állampolgár – szűk körű kivételtől eltekintve - egyidejűleg csak egy érvényes magánútlevéllel rendelkezhet. Az említett törvény 24. § f) pontja alapján az állampolgárokat terhelő útlevél leadási, illetve az ezzel összefüggő érvénytelenítési feladatokkal kapcsolatos adatokat a központi útlevélhatóság kezelte. Az említett jogszabályi rendelkezésre figyelemmel, azokat a leadott úti okmányokat, amelyeket az állampolgárok valamilyen oknál fogva - így például a bennük található érvényes vízumra tekintettel – szerettek volna megtartani, a központi útlevélhatóság érvénytelenítette, majd a kapcsolódó adatkezelési feladatok elvégzését követően, kérelemre az érintett személynek visszaküldte. Miután a panaszos birtokában lévő, az Amerikai Egyesült Államok által kiadott vízumot tartalmazó úti okmány 2003. április 10-ig érvényes volt, ezért az új útlevelet csak annak leadását követően vehette át. A panaszos a korábban kiállított úti okmány érvénytelenítését követő visszaküldése iránti kérelmét nem dátumozta, így azon csak a polgármesteri hivatal dátum, illetve körbélyegzőjének lenyomatai láthatók. A régi útlevél érvénytelenítése iránti kérelem intézésére nyitva álló, az Ae. 15. § (1) bekezdésében előírt 30 napos ügyintézési határidőt a dokumentumon szereplő időponttól, vagyis 2003. január 29-től kell számítani. A központi útlevélhatóság az érvénytelenített úti okmányt csak 2003. március 5-én postázta a panaszos lakcímére, vagyis öt nappal túllépte az ügyintézési határidőt, amivel az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében biztosított jogállamiságból eredő jogbiztonsághoz való joggal összefüggő visszásságot okozott.
Az Alkotmány 58. § (1) bekezdése értelmében mindenki, aki törvényesen tartózkodik Magyarország területén, azt – a törvényben meghatározott esetek kivételével – szabadon elhagyhatja. A külföldre utazás joga érvényes úti okmánnyal, valamint - nemzetközi szerződés alapján - személyazonosító igazolvánnyal gyakorolható. Miután a vizsgálat során rendelkezésemre álló adatok szerint a panaszos mind az úti okmány kiállítása, mind a vízumot tartalmazó úti okmány érvénytelenítését követő visszaküldése iránt benyújtott kérelmei intézése alatt rendelkezett érvényes úti okmánnyal, így az ország elhagyásához való alkotmányos jogával szabadon élhetett. 
Az Ae. 2. § (4) bekezdése értelmében az államigazgatási eljárás a hatóság, az ügyfelek, és az eljárásban részt vevő más személyek hatékony együttműködésére épül. Miután a panaszosnak minden bizonnyal tudomása volt arról, hogy az úti okmány kiállítása iránti kérelmét közvetlenül az év végi munkaszüneti napokat megelőzően terjeszti elő, a kormányrendelet 21. § (2) bekezdése alapján lehetősége lett volna arra, hogy az úti okmány soron kívüli kiállítását kérje. Ebben az esetben a központi útlevélhatóságnak az új úti okmányt öt munkanapon belül kellett volna kiállítania. A panaszos a korábban kiállított úti okmány érvénytelenítését követő visszaküldése iránti kérelme előterjesztésekor is kérhette volna a soron kívüli ügyintézést. A vizsgálat adatai szerint a panaszos ezzel a lehetőséggel, egyik alkalommal sem élt. Az említett körülményre, továbbá az időközben hatályba lépett 202/2002. (XII. 19.) Korm. rendelet 2. §-ára tekintettel, amelynek értelmében 2003. március 1-jétől az úti okmány iránti kérelmet már nem postai, hanem elektronikus úton – azonnal - továbbítják a központi útlevélhatósághoz, továbbá a kérelmező által leadott útlevelet a kérelem előterjesztésekor, helyben kell érvényteleníteni, és azt az állampolgár kérésére vissza kell adni, az ügyben ajánlást nem teszek.

Budapest, 2004. február 12.

Üdvözlettel

                                                                       Takács Albert sk.