Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának
Jelentése
az OBH 1586/2003. sz. ügyben

Előadó: dr. Juhász Orsolya
dr. Szántó Eszter
Az eljárás megindulása
A Rákoscsaba-Újtelepért Egyesület (a továbbiakban: panaszos) beadványában a Budapesti XVII. kerületi önkormányzat (a továbbiakban: önkormányzat) és a Közép-Duna-völgyi Környezetvédelmi Felügyelőség (a továbbiakban: KDVKF) eljárásainak elmaradását sérelmezte. A panaszos előadta, hogy „Budapesten a XVII. kerület határán, annak külterületén engedély nélküli nagyüzemi hulladék lerakása folyik az un. Naplás-bányatérségben. Nem egy-két szemeteszsák eldobása, hanem több százezer m3 hulladék engedély nélküli lerakása történik természetvédelmi terület határán, a lakóházaktól 200 m-re.”
A beadvány alapján vizsgálatot indítottam, mely során egyrészt tájékoztatást kértem az önkormányzat jegyzőjétől, másrészt a KDVKF igazgatójától.

A megállapított tényállás
Az önkormányzat nevében a polgármester válaszolt, részletesen ismertette a Naplás út két oldalán elterülő, összesen 72 hektár nagyságú ingatlanok történetét. Kifejtette, hogy a területen a hatvanas-hetvenes években kezdődött el a sóderbányászat, először néhány hektáron, majd egyre újabb területeket vontak bányaművelés alá.
A Naplás út nyugati oldalán található nagyjából 18 hektáros területen a bányászati és feltöltési tevékenység az önkormányzat közreműködése következtében 1993-ban szűnt meg. A polgármester tájékoztatása szerint arról, hogy a Naplás út nyugati oldalán található bányagödör hulladék lerakóul szolgál, bejelentés alapján először 1999. márciusában szerzett tudomást az önkormányzat. Ezt követően több alkalommal került sor a polgármesteri hivatal által kezdeményezett ellenőrzésre, bejárásra. Az önkormányzathoz érkezett bejelentéseket minden esetben kivizsgálták, illetve továbbították az illetékességgel és hatáskörrel rendelkező hatóságokhoz. „A bányatérségben folytatott engedély nélküli tevékenységről, a lerakott hulladék mennyiségéről és a lerakás gyakoriságáról nincs pontos információnk.”
A Naplás út keleti oldalán 54 hektáron található bányatérség. Az itt folytatott bányászati és feltöltési tevékenységről „az önkormányzatnak megalakulásától kezdve tudomása volt és aktív szerepet vállalt a mielőbbi rekultiváció érdekében. Tette ezt annak ellenére, hogy a gödröknek voltak tulajdonosai, akiknek kötelességük lett volna elvégezni a rekultivációt.” Az engedély nélkül lerakott hulladék mennyiségéről és a lerakás gyakoriságáról az önkormányzatnak e területen sincs pontos információja. 
Az önkormányzat a kilencvenes évek elejétől felvállalta a térségben lakók problémáját, ezért a képviselő-testület úgy döntött, hogy a rekultivációban az önkormányzat is aktív részt vállal. 1994-ben megalapította a Naplás Közhasznú társaságot, melynek célja a teljes terület rekultivációjának elősegítése volt. 
Ezt követően a keleti bányatérségben az önkormányzat 1996-ban megvásárolta az egyik – több helyrajzi számon nyilvántartott – 4,4 hektár területű bányagödröt. A polgármester álláspontja szerint az önkormányzatnak semmiféle anyagi haszna nem származott a rekultivációs kötelezettséggel terhelt ingatlan megvásárlásával, sőt „sok tízmillió forintot kellett ráköltenie, annak érdekében, hogy a sok évtizedes, mások által létrehozott probléma mielőtt megoldódjon”. 
A megvásárolt gödör tulajdonviszonya rendezetlen volt, ezért az új tulajdonosnak az volt az első feladta, hogy a tulajdonjogi problémákat tisztázza. Ezzel párhuzamosan tárgyalásokat kezdtek a Fővárosi Önkormányzattal és a Fővárosi Közterület Fenntartó Rt-vel (a továbbiakban: FKF Rt.) a rekultivációról. Ezek a tárgyalások nem vezettek eredményre, ezért 1998-ban a képviselő-testület úgy döntött, hogy versenytárgyalás kiírásával keres partnert a terület feltöltésére. Itt továbbra is prioritást kívánt biztosítani „a terület feltöltését már évek óta végző FKF Rt-nek”. A cég írásban úgy tájékoztatta az önkormányzatot, hogy nem kíván ajánlatot tenni. 
2000 őszén megszűnt a Naplás Kht., mert tevékenységét nem tudta ellátni. Az egyes bányagödrök magántulajdonosai ugyanis 1999-ben úgy döntöttek, hogy – korábbi elképzeléseik ellenére – bérbeadással, illetve adásvételi előszerződésekkel kívánnak a feltöltési és rekultivációs kötelezettségeiknek eleget tenni. Az önkormányzatnak az elvileg lehetséges koordináló tevékenysége ezzel megszűnt. 
A képviselő-testület ezért úgy döntött, hogy az önkormányzat tulajdonában álló gödör rekultivációjára vonatkozó kötelezettsége teljesítésére pályázatot ír ki. 2004. augusztus 23-án a nyertes céggel 60 hónapos időtartamra szerződést kötött a tulajdonában álló terület rekultivációjáról.
Az engedély nélkül lerakott hulladék környezetszennyező voltáról, az önkormányzat független szakértői véleményt kért. Ez megállapította, hogy „a jelenlegi állapot nem jelent közvetlen veszélyt a környezetre, a korábbi feltöltés azonban ellenőrizetlen és jogszerűtlen volt, környezeti károsodást okozhat, a rekultiváció késedelme pedig vitathatatlan, mind az 5 hektáros önkormányzati, mind a 70 hektáros idegen tulajdonú területen.”
A hulladék engedély nélküli lerakása kapcsán az alábbiakról tájékoztatott a polgármester: „Az egykori bányákban végzett feltöltési tevékenységen túl a Naplás út mellett időről időre felhalmozódó törmelék és kommunális hulladék okoz problémát az önkormányzatnak, illetve a környező területeken élő lakóknak. Az út menti szemét csak közvetve hozható összefüggésbe a bányanyitással. Részben a helybeli ingatlan tulajdonosok, részben szomszédos kerületekben, illetve az agglomerációban lakók, részben pedig olyan vállalkozók hordják oda, akik meg akarják spórolni a távolabbra szállítás és a lerakás költségeit. (…) A szemét lerakását hatósági eszközökkel csak akkor tudjuk megakadályozni, a szemétlerakókat cselekedetüktől elrettenteni, a szabálysértési eljárást megindítani, ha ismert a gépkocsi rendszáma, és akik látják az illegális szemétlerakást, mint tanú megjelennek a szabálysértési tárgyaláson. (…) Ha nem állnak fenn a szabálysértési eljárás lefolytatásának feltételei és a bánya tulajdonosokkal sem tudunk megállapodni az út mellett lévő szemét elszállításáról, akkor ez a feladat az önkormányzatra hárul. Minden évben több alkalommal sor került a Naplás út megtisztítására.”

Az ügy jogszabályi háttere
1949. évi XX. törvény a Magyar Köztársaság Alkotmánya
32/B. § (1) Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának feladata, hogy az alkotmányos jogokkal kapcsolatban tudomására jutott visszásságokat kivizsgálja vagy kivizsgáltassa, és orvoslásuk érdekében általános vagy egyedi intézkedéseket kezdeményezzen.

1993. évi LIX. törvény az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról
16. § (1) Az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság [29. § (1) bek.], illetve közszolgáltatást végző szerv (a továbbiakban együtt: hatóság) eljárása, ennek során hozott határozata (intézkedése), illetőleg a hatóság intézkedésének elmulasztása következtében alkotmányos jogaival összefüggésben sérelem érte, vagy ennek közvetlen veszélye áll fenn, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket - ide nem értve a közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatát - már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva.
18. § (2) Az országgyűlési biztos bármely hatóságtól az általa lefolytatott eljárással, illetve az eljárás elmulasztásával kapcsolatban adatokat és felvilágosítást kérhet, továbbá a keletkezett iratokba betekinthet, annak megküldését, illetőleg, ha ez nem lehetséges róluk másolat készítését kérheti. (10) Ha az országgyűlési biztos a (2)-(4) bekezdésben foglalt jogosítványai alapján adatot (felvilágosítást, magyarázatot stb.) kér, a megkeresésnek - ha e törvény másként nem rendelkezik - a megkeresett szerv az országgyűlési biztos által megállapított határidőn belül, amely tizenöt napnál rövidebb nem lehet, köteles eleget tenni.

2000. évi XLIII. törvény a hulladékgazdálkodásról
30. § (1) Az ingatlanon elhagyott hulladék kezelési kötelezettsége a hulladék tulajdonosát, ha annak személye nem állapítható meg - ellenkező bizonyításig - az ingatlan tulajdonosát terheli. (2) A települési önkormányzat, közigazgatási területén a közterületen elhagyott hulladék elszállításáról és hasznosításáról, illetve ártalmatlanításáról a közszolgáltatás keretein belül - a 31. §-nak megfelelően - gondoskodik. (3) A környezetvédelmi hatóság az elhagyott hulladék elszállítására és ártalmatlanítására kötelezi a./ a hulladék tulajdonosát, b./ az ingatlan tulajdonosát, abban az esetben, ha a hulladék tulajdonosának személye nem állapítható meg, c./ közterületen elhagyott hulladék esetében a települési önkormányzatot, ha az (1)-(2) bekezdésben foglalt kötelezettséget önként nem teljesítik. (4) Ha az elhagyott hulladék tulajdonosa azonosítható, a költségviselő vele szemben a hulladékkezelés és az eljárás költségeit érvényesíti.

A vizsgálat megállapításai
A hulladékgazdálkodásról szóló 2000. évi XLIII. törvény rendelkezik részletesen az elhagyott hulladék kezeléséről. 
Eszerint a települési önkormányzat feladata a közterületen elhagyott hulladék elszállítása és ártalmatlanítása, mely feladatának a XVII. kerületi önkormányzat – lehetőségei szerint - eleget tett és tesz. Ezért az önkormányzat eljárásával összefüggésben vizsgálatom alkotmányos joggal összefüggő visszásságot nem észlelt. 
A több éve fennálló engedély nélküli hulladék lerakása egyéb – pl.: a felszín alatti vizeket, illetve a talajt érintő – környezeti terheket okozhatott. Ennek kivizsgálására, a környezet védelmének megóvása érdekében intézkedések megtételére azonban a környezetvédelmi hatóság rendelkezik hatáskörrel. Ez a hatóság vizsgálhatta volna ki a konkrét esetben, hogy az érintett bányák működése és megléte okozott, okoz-e környezeti terheket, a szükséges engedélyek rendelkezésre állnak-e, ha vannak engedélyek, akkor ezek mit tartalmaznak a rekultivációs kötelezettségről. Továbbá úgyszintén a környezetvédelmi hatóság dönt arról, hogy szükséges-e felülvizsgálatra kötelezés. 
A KDVKF megkeresésemre azonban nem válaszolt, így a fentiekben felvetett kérdésekkel kapcsolatban információval nem rendelkezem. Az országgyűlési biztos vizsgálati jogosultságait szabályozó, az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 18. §-a részletesen ismerteti az ombudsman lehetőségeit vizsgálata lefolytatása érdekében. Ugyanezen szakasz 10. bekezdése kimondja, hogy ha az országgyűlési biztos felvilágosítást, magyarázatot kér, akkor a megkeresett szerve ennek „az országgyűlési biztos által megállapított határidőn belül, amely tizenöt napnál rövidebb nem lehet, köteles eleget tenni.”
Azáltal, hogy a KDVKF egyáltalán nem válaszolt, akadályozta az országgyűlési biztos alkotmányos feladatainak ellátását. Az Alkotmány 32/B §-ának (1) bekezdése ugyanis kimondja, hogy az „állampolgári jogok országgyűlési biztosának feladata, hogy az alkotmányos jogokkal kapcsolatban tudomására jutott visszásságokat kivizsgálja vagy kivizsgáltassa, és orvoslásuk érdekében általános vagy egyedi intézkedéseket kezdeményezzen.” Mindezekre nincs módom, ha az általam megszólított hatóság álláspontjáról, az ügyben megtett vagy megtenni tervezett intézkedéseiről nem tájékoztat.
Megállapítom, hogy a válaszadás elmaradása visszásságot okozott az Alkotmányban deklarált jogállamiságból eredő jogbiztonság követelményével összefüggésben, akadályozta az ombudsmant alkotmányos kötelessége teljesítésében.

Kezdeményezés
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 21. §-ának (1) bekezdése alapján kezdeményezem a Közép-Duna-Völgyi Környezetvédelmi Felügyelőség vezetőjének, hogy az országgyűlési biztos megkeresésének tegyen eleget, valamint, hogy a jövőben fokozottan figyeljen – és munkatársait is figyelmeztesse – az ombudsmani megkeresésekre történő határidőn belüli válaszadásra. 

Budapest, 2006. január 6.

Lenkovics Barnabás sk.