OBH 1538/2003.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: dr. Borza Bea
A vizsgálat megindulása
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa munkatársának személyesen előadott panaszában a neve elhallgatását kérő panaszos a Fővárosi Önkormányzat fenntartásában működő Idősek Otthona, Budapest XI. kerület Kamaraerdő úti telephelyén lévő szociális otthon lakója. Panaszos kifogásolja az egészségügyi, ideértve a gyógyszerellátást, továbbá az élelmezés minőségét, az ápolás gondosságát, általában a törődés hiányát.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX törvény (a továbbiakban: Obtv.) 16.§-nak (1) és 17.§ (1) bekezdése alapján – összefüggésben a lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való alkotmányos joggal (Alkotmány 70/D.§ (1) és (2) bek.) – a szociális biztonsághoz való alapjog (Alkotmány 70/E.§.(1) és (2) bek.) sérelmének gyanúja okán folytattam vizsgálatot.
Az eljárás során munkatársaim előre be nem jelentett helyszíni vizsgálatot végeztek az otthonban, egyúttal bekérve az otthon működésével kapcsolatos – a vizsgálat számára – releváns dokumentumokat. Tekintettel azonban arra, hogy a vizsgálat nem átfogó jellegű, kizárólag a panaszban megjelölt problémák valóságalapjának feltárására szorítkozik a jelentés, s csupán a szükséges mértékig lépi túl azt.
Érintett alkotmányos jog
•	1949. évi XX. Törvény a Magyar Köztársaság Alkotmánya
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam
70/D. § (1) A Magyar Köztársaság területén élőknek joguk van a lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez.
(2) Ezt a jogot a Magyar Köztársaság a munkavédelem, az egészségügyi intézmények és az orvosi ellátás megszervezésével, a rendszeres testedzés biztosításával, valamint az épített és a természetes környezet védelmével valósítja meg.
70/E. § (1) A Magyar Köztársaság állampolgárainak joguk van a szociális biztonsághoz; öregség, betegség, rokkantság, özvegység, árvaság és önhibájukon kívül bekövetkezett munkanélküliség esetén a megélhetésükhöz szükséges ellátásra jogosultak.
(2) A Magyar Köztársaság az ellátáshoz való jogot a társadalombiztosítás útján és a szociális intézmények rendszerével valósítja meg.
Jogszabályi háttér
•	1993. évi III. törvény a szociális igazgatásról és szociális ellátásokról
68. § (1) Az idősek otthonában elsősorban azoknak a nyugdíjkorhatárt betöltött személyeknek (a továbbiakban: időskorúak) ápolását, gondozását végzik, akiknek egészségi állapota rendszeres gyógyintézeti kezelést nem igényel.
(2) Az idősek otthonába az a 18. életévét betöltött személy is felvehető, aki betegsége miatt nem tud önmagáról gondoskodni.
(3) Ha az (1) és (2) bekezdésben említett személy pszichiátriai vagy szenvedélybetegségben szenved, ellátásáról más intézmény keretében kell elkülönítetten gondoskodni.
(4) Ha az idősek otthona ellátását igénybe vevő személy esetében demencia körébe tartozó kórkép került megállapításra, ellátásáról az intézményen belül intenzív gondozást biztosító részleg vagy gondozási csoport kialakításával, különállóan kell gondoskodni. Külön jogszabály határozza meg azon ellátottak körét, akik az egészségi állapot súlyosságából adódóan speciális ellátást igényelnek.
94/E. § (1) A személyes gondoskodást nyújtó szociális intézményi ellátást igénybe vevő ellátottnak joga van szociális helyzetére, egészségi és mentális állapotára tekintettel a szociális intézmény által biztosított teljes körű ellátásra, valamint egyéni szükségletei, speciális helyzete vagy állapota alapján az egyéni ellátás, szolgáltatás igénybevételére. Az alap- és nappali ellátásban részesülő számára az igénybe vett ellátáshoz kapcsolódó, az e törvényben meghatározott általános vagy speciális jogokat is biztosítani kell.
(2) A szociális szolgáltatások biztosítása során tilos a hátrányos megkülönböztetés bármilyen okból, így különösen az ellátott neme, vallása, nemzeti, etnikai hovatartozása, politikai vagy más véleménye, kora, cselekvőképességének hiánya vagy korlátozottsága, fogyatékossága, születési vagy egyéb helyzete miatt. Az ellátást igénybe vevő jövedelmi helyzetét csak a törvényben, illetve törvény felhatalmazása alapján készült kormányrendeletben meghatározott esetekben és feltételek mellett lehet vizsgálni.
(3) Az ellátást igénybe vevőnek joga van az intézmény működésével, gazdálkodásával kapcsolatos legfontosabb adatok megismeréséhez. Ennek teljesítése érdekében az intézmény vezetője évente tájékoztatót készít az intézmény gazdálkodásáról és azt az intézményben jól látható helyen kifüggeszti, illetve szükség esetén szóban ad tájékoztatást az ellátást igénybe vevő részére. A tájékoztató tartalmazza
a) az intézmény működési költségének összesítését,
b) az intézményi térítési díj havi összegét,
c) az egy ellátottra jutó havi önköltség összegét.
(4) A személyes gondoskodást nyújtó szociális intézmény az általa biztosított szolgáltatást olyan módon végzi, hogy figyelemmel legyen az ellátást igénybe vevőket megillető alkotmányos jogok maradéktalan és teljes körű tiszteletben tartására, különös figyelemmel
a) az élethez, emberi méltósághoz,
b) a testi épséghez,
c) a testi-lelki egészséghez
való jogra.
117/B. § (1) Az egészségügyi, szociális és családügyi miniszter által rendeletben meghatározott, az átlagot jóval meghaladó minőségű elhelyezési körülményeket és szolgáltatásokat biztosító tartós bentlakásos intézményben a személyi térítési díj mellett az intézményi elhelyezéskor egyszeri hozzájárulás, vagy az intézményi ellátás során személyi térítési díj pótlék is kérhető. Az egyszeri hozzájárulás összege a bentlakásos és átmeneti elhelyezést nyújtó intézményi ellátás jogcímen egy ellátott után járó tárgyévi normatív állami támogatás hétszeresét, a személyi térítési díj pótlék a havi intézményi térítési díj kétszeresét nem haladhatja meg. Ha a gondozás öt éven belül - a haláleset kivételével - megszűnik, az egyszeri hozzájárulásnak a fennmaradó évekre jutó időarányos részét vissza kell fizetni.
•	1/2000. (I.7.) SzCsM rendelet a személyes gondoskodást nyújtó szociális intézmények szakmai feladatairól és működésük feltételeiről
•	29/1993. (II.17.) Korm.rendelet a személyes gondoskodást nyújtó szociális ellátások térítési díjáról
•	77/2002. (XII.30.) Főv.Kgy. rendelet a fenntartásában lévő személyes gondoskodást nyújtó szakosított szociális intézmények térítési díjairól és a térítési díjakkal kapcsolatos eljárási rendről szóló 12/1997. (III.20.) Főv.Kgy. rendelet módosításáról
A megállapított tényállás 
A panaszos által előadottak, valamint a már említett helyszíni vizsgálat, továbbá a rendelkezésünkre bocsátott dokumentumok - köztük egy, az elmúlt évben végzett szakmai vizsgálat véleményezése - alapján a következő tényállást állapítottam meg.
Panaszos közel két éve él a Fővárosi Önkormányzat fenntartásában, határozatlan időre szóló működési engedéllyel rendelkező, 400 fő elhelyezésére alkalmas, - ebből 100 fő az átlagot jóval meghaladó minőségű elhelyezési körülményeket és szolgáltatásokat biztosító -, Budapest zöldövezetében, jó megközelíthetőséggel működő otthonban.
Panaszos az élelmezéssel összefüggésben beszámolt arról, hogy az ételek egyhangúak, a minőség is sok kívánni valót hagy maga után, az arra rászorulók, pedig nem kaphatnak diétás (pl. cukorbeteg, epekímélő stb.) kosztot. Az orvosi ellátás sem zökkenőmentes, előfordul, hogy napokat kell várni, míg kérésének megfelelően orvosi segítséget kap. Ha pedig kórházi ápolásra szorul, majd onnan hétvégére hazakívánkozik, nem a saját lakrészébe helyezik, mondván az élelmezési díj elszámolása problémát jelent.
Panaszos álláspontja szerint az intézménynek gondot okoz a gyógyszerbeszerzés is. Külön kiemeli, hogy csakúgy, mint az orvosi ellátás, a gyógyszerek beszerzése is késik. Végül panaszos megjegyezte, hogy gyakori a rühfertőzés, melyet igen nehéz kezelni, ezzel együtt a megelőzés sem hatékony.
A szociális ellátással összefüggésben kifogásként fogalmazódott meg, hogy mivel egyre több a nyolcvan évesnél idősebb lakó, akik intenzívebb, egész napos ápolásra szorulnak, a fennjárókra nem marad elég ideje a személyzetnek. Mindez - panaszos álláspontja szerint - a nem kellő dolgozói létszám miatt történhet, és számára ez a törődés hiányában nyilvánul meg.
Mindezen kívül visszatérő probléma, és állandó bizonytalanságot jelent az emelt szintű részleg lakói életében az ellátási szerződés (továbbiakban: megállapodás) azon pontja, mely az intézmény jogutód nélküli megszűnése esetére tartalmaz kötelezettséget a fenntartó részére. Panaszos ezt akként értékeli, hogy „ha az otthont eladják, mindenki mehet oda, ahol helyet találnak neki”. Ily módon szó sincs arról, hogy ebben az esetben egy hasonlóan emelt szintű otthoni elhelyezés jöhet csak számításba.
A helyszíni látogatás alkalmával több olyan tényről, körülményről győződhettünk meg, amely eligazodást jelent panaszos felvetései, valamint az esetleg vélt sérelmek között.
Mindenek előtt az egyik legfontosabb kérdés az élelmezés mennyisége és minősége. Az otthon 1000 adagos konyháján a napi három étkezést biztosítanak, ideértve a különféle diétákat is.  Az élelmezés vezetője dietetikus szakember, aki ismeri az egyes lakók szükséges diétáját és gondoskodik a mintegy száz fő cukorbeteg kiegészítő étkezéséről is. A rendelkezésünkre bocsátott heti étrendből kiolvashatóan feltüntetik az egyes étkezések kalóriaértékét, fehérje és szénhidrát mennyiségét. A napi étkezési norma - beleértve a differenciált táplálkozást is - 340.- forint. A konyha a lakóépületektől külön álló üzemépületben, a mosodával együtt korszerű felszereltséggel és megfelelő számú személyzettel működik. Itt található, önálló megközelíthetőséggel a reggel hét órától tizenhat óráig nyitva tartó büfé, ahol kapható zöldség-gyümölcs, pékáru, felvágott, egyéb száraz áru és tejtermék is.
Az otthon igazgatója, valamint az ápolási igazgató egybehangzó állítása szerint az orvosi ellátás a jogszabályok előírásainak megfelelően biztosított, a gyógyszerelés alapos, körültekintő és minden igényt kielégítő módon a gyógyszertárral kötött külön megállapodás keretében történik. Az un. alaplistás (készenléti) gyógyszereken kívül minden lakó felírathatja - akár a saját orvosával is - a szükséges gyógyszereket, és az így kialakult lista alapján, a patikus névre szólóan állítja össze a csomagokat, majd hetente két alkalommal (kedden és csütörtökön) beszállítja az otthonba. 

Sürgős szükség esetén, hétvégén ügyeleti formában is ellátják a rászorulót. A három főállású orvos (belgyógyász szakorvos, intenzív terápiás szakorvos, belgyógyász-rheumatológus) mellett, meghatározott rendben pszichiáter, fogorvos, bőrgyógyász segít az otthon lakóinak egészségügyi problémáik kezelésében.
Az egészségügyi részlegben folyó munka olyan gondozást jelent, mely a kórházi ápoláson kívüli, szakszerű és gondos ellátást foglalja magába. Az otthonban közel száz idős ember szorul a krónikus betegeknek járó ápolásra, gondozásra. A kórházi ellátást kiváltó gondoskodás több ráfordítást igényel mind a szakmai munkát, mind pedig a költségeket illetően. Ezzel összefüggésben szakképzett ápolók, szociális gondozók és segédápolók vesznek részt a napi munkában.
Az otthon szakellátottsága - egy az elmúlt év végi felmérés szerint - 56%. A Fővárosi Közigazgatási Hivatal által kiadott, 1997. október 15-től hatályos működési engedélyben a 76%-os szakellátottságot részben megfelelőnek minősítette, és az engedélyt határozatlan időre szólóan adta meg.
A kórházi háttér biztosított (Szent Imre Kh., Szent János Kh., Bajcsy Zsilinszky Kh.), a be-, illetve hazaszállítást mentővel végzik. A kórházi tartózkodás idejére az un. ágyfenntartás költségét számolják el. Ebből következően, ha az otthon lakója hétvégére haza kíván menni, lehetőség szerint ezt a szándékát időben kell előre jeleznie, egyebek mellett a térítési díj elszámolása miatt.
A vizsgálat megállapításai
I.
A panasz alapjául szolgáló körülmények vizsgálata során arra keresetem választ, hogy a panaszos által ismertetett hiányosságok, mulasztások - figyelemmel a tényállásban már felhívott dokumentumok tartalmára, továbbá az érintettek által nyújtott információkra - arányban álltak-e a panaszost ért sérelmekkel. Vizsgálnom kellett továbbá azt, hogy sérült-e, s ha igen mely alkotmányos jog, és mindez okozhatott-e alkotmányos visszásságot.
Az országgyűlési biztosok gyakorlatában szükségessé vált annak megállapítása, hogy valamely alkotmányos jog sérelme mely feltételek fennállása esetén jelenti egyúttal alkotmányos visszásság egyidejű bekövetkezését is. E szerint alkotmányos joggal összefüggő visszásság akkor állapítható meg, ha az ügyben érintett alkotmányos jog gyakorlása az Alkotmányt sértő korlátozást szenvedett vagy ennek közvetlen veszélye áll fenn. Visszásságot okoz a jogkorlátozás, ha nem az Alkotmány által megengedett célra irányul, illetve ha aránytalan, azaz túllépi az alkotmányos cél által megkívánt mértéket. Mindezen túl alkotmányos joggal összefüggő visszásságot okoz a korlátozás akkor is, ha egyáltalán nem korlátozható - un. abszolút - jogot, illetve feltétlenül érvényesülni rendelt elvet vagy tilalmat érint.
Jelen esetben az országgyűlési biztos eljárásának lehetőségét vizsgáló előzetes elemzés arra irányult, hogy az Alkotmányban biztosított a lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez, valamint a szociális biztonsághoz való alapjog tekintetében a szociális otthonban folyó egészségügyi ellátás és mentálhigiénés gondozás megfelel-e a vonatkozó jogszabályok által elvárt követelményeknek, valamint az idős emberek számára elfogadható íratlan normáknak. Vizsgáltuk továbbá, hogy az otthonnal megkötött Megállapodás fent említett vitatott kitétele csorbíthatja-e a jogállamiságból fakadó jogbiztonság alkotmányos elvét.
II.
Az otthon épületeinek állapota, felszereltsége, - ideértve a kiszolgáló helységeket is -, továbbá az intézmény esztétikai megjelenése nem kifogásolható, az a jogszabály előírta feltételeknek is megfelel. Étkezésre alkalmas, szerényen, de célszerűen berendezett étkező blokkok találhatók valamennyi épületben. A krónikus betegek számára a gondozók teszik lehetővé a kultúrált, ám szükségszerűen az ágynál történő étkezést.
Az 1/2000. (I.7.) SzCsM rendelet 5. számú mellékletében szerepel az étkezés keretében biztosított élelmiszer-nyersanyagok energia- és tápanyagtartalmának alsó értéke, mely a 60 éves és idősebb korosztály számára 2500 kcal. A rendelkezésünkre bocsátott étlapok közül a normál menü típusának kalória, valamint fehérje, zsír, szénhidrát táblázatából kitűnik, hogy a vasárnapi egésznapi menüsor ezt az értéket nem éri el. A többi érték, így különösen a szénhidrát négy napon nem éri el a minimum értéket (354g), a fehérje három napon (73g), a zsír pedig ugyancsak vasárnap marad alatta a jogszabályi minimumnak (81g). Az eltérések nem túl jelentősek - 5-10% -, és kiegészítő táplálékkal természetesen pótolhatók, de tekintettel az intézmény jellegére, az ellátottak korára, állapotára, a mindezek okán szigorú jogszabályi követelménynek e vonatkozásban is eleget kell tenni. Egyebekben az un. normál menün kívül rendelkezésre áll könnyű-vegyes, rost-zsírszegény, cukros és pépes diétát biztosító menüsor. 
A házirend szabályozza az étkezések időpontját. A reggeli nyolc órától kilenc óráig, az ebéd tizenkét órától tizenhárom óráig, a vacsora, pedig tizenhét órától tizennyolc óráig tart. Ezzel összefüggésben az országgyűlési biztos már korábbi jelentésében (OBH 2454/1998.) is megállapította, hogy a vacsora időpontja túl korai a másnap reggel nyolcórai reggelihez képest. Ez az önmagukat ellátni képtelen lakók-gondozottak esetében egészségügyi problémát is jelenthet. (például a cukorbetegeknek) Előzetes bejelentés alapján a távollévők részére az ételt félreteszik, orvosi javaslatra, pedig az otthon dolgozói az ételt a lakószobában tálalják fel.
Mindebből következően az otthonban lakók szociális biztonsághoz való alkotmányos jogával összefüggésben a vizsgálat aggályosnak ítélte az esti étkezések rendjével, és az ételek napi mennyiségével kapcsolatban az otthon gyakorlatát, mely a fenti alapjog vonatkozásában sérelmet okoz, és ezzel alkotmányos visszásságot keletkeztet.
Azonban szükségesnek tartom rögzíteni, hogy a 340.- forintos napi étkezési norma összege nem elégséges a jogszabályban rögzített, megfelelő tápértékű, ezzel együtt a korszerű táplálkozás követelményeinek. Az otthon által nyújtott kiegészítő étkezések költségeit gyakran egyéb, például a működési költségekből kénytelen finanszírozni az intézmény.
III.
A már említett jogszabály 1/2000. (I.7.) SzCsM. rendeletben rögzítetteknek megfelelő számú egészségügyi dolgozó, illetve szakorvos áll a lakók rendelkezésére meghatározott időben, illetve azon túl is. Az otthon biztosítja kötelező alapellátást, valamint annak lehetőségét, hogy ki-ki a saját orvosával is tarthassa a kapcsolatot. Ennek megfelelően minden késedelem nélkül elérhető a főállású belgyógyász, aki a szükséges szakorvosi vizsgálatokra utalhatja a rászoruló lakót. Szükség szerint az ügyeletet hívják, vagy mentővel kórházba szállítatják a beteget. A gyógyszer igény ugyancsak kielégíthető a már említett előrendeléssel, vagy a készenlétben lévő, az otthon zártszekrényű gyógyszertárából. A helyi gyógyszerésszel kötött megállapodás alapján, pedig a gyógyszerekhez való gyors és kényelmes hozzáférés vált lehetővé a lakók számára.
Ebből következően megállapítom, hogy az Alkotmányban rögzített, a lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez fűződő alapjog érvényesülésével, illetve, az egészségügyi ellátással összefüggésben felmerült panaszt a vizsgálat nem látta megalapozottnak.
A rühfertőzéssel kapcsolatos panaszt az otthon vezetősége megerősítette azzal, hogy elkerülésére, megelőzésére illetve a kezelésre minden rendelkezésre állóeszközt igénybe vesznek. Ugyanakkor a személyiségi jogi korlátok gátat szabnak radikálisabb preventív beavatkozásnak. Természetesen nem kutathatják át a lakók szekrényeit, nem végezhetnek egészségügyi szemlét valamennyi lakószobában.
Ebből következően, a közösségi és a személyes higiéné összefüggésében a rühfertőzést - helyesen - közösségi egészségügyi feladatként kezeli az intézmény, a fertőzés általános elterjedése nem jellemző, lokálisan karban tartható, megjelenése az intézménynek fel nem róható.
IV.
Az otthon szemléletét az idős-központú, személyre szabott bánásmód jellemzi. A lakók számára biztosított az intim szféra, az önálló tevékenység és időbeosztás természetesen a házirend - egyébként rugalmas - keretein belül. A foglalkoztatás folyamatos, zökkenőmentes napi elfoglaltságot biztosít a lakók számára. A mentálhigiénés munkacsoport gondoskodik a heti programokról, melyben az állandó foglalkozásokat (pl. tornaóra, irodalmi kör, teadélután stb.) egy-egy újdonság (pl. kiállítás), vagy aktuális ünnep színesit. Az otthonnak önálló havi lapja van Otthonhír címmel, melyben írásokat, híreket, információkat olvashatnak a dolgozók és a lakók egyaránt. Az otthon közel tizenkétezer kötetes könyvtárral rendelkezik, melynek látogatottsága közel 20-25%-os.
A lakók átlagéletkora 84,7 év. A krónikus betegek számára biztosított figyelem, ápolás természetesen eltérő intenzitású a fennjáró, magukat ellátni képes, teljes életet élő lakókat érintő figyelemhez képest. Az aktív idősekkel való törődés - jellemzően a szakintézmény dolgozóinak feladatköréből és emberiességéből fakadóan - a szokásos, elvárható mértékű, míg a kevésbé aktív vagy az ágyhoz kötött lakók/gondozottak számára inkább egészségügyi jellegű. Mindez azonban nem elégséges egy-egy aktuálisan rászoruló lakónak. Az idős kor önmagában különleges bánásmódot, aktívabb figyelmet igényel. A szakemberek, - orvosok, ápolók - szakmai, emberi kvalitásai segítenek a konfliktus helyzeteken átvezetni az idős embert, gyakran csupán képzelt, ám számukra annál valóságosabb problémáikon. A vizsgálat tapasztalatai e tekintetben pozitívak, valamennyi dolgozó hozzáállása tükrözi tevékenységük jelentőségét. Ezért is elengedhetetlen az otthon dolgozói számára a folyamatos képzés, a szakmai ismeretek frissítése.
Tekintettel azonban arra, hogy az otthon szakellátottsága ez idő szerint kb. hatvan százalékos, valóban nem tesz eleget a jogszabály követelményeinek. A hatályos jogszabály (1/2000.(I.7.) SzCsM. rendelet 6.§-a) nyolcvan százalékos szakképzettségi feltételt állapít meg. Ezzel együtt, a törődés hiányára vonatkozó panasz alapjául szolgáló körülményeket a vizsgálat során nem tapasztaltunk, erre irányuló egyéb észrevételt, pedig nem kaptunk. Az Érdekképviseleti Fórum működik, de a kifejezetten személyes jellegű, egyéni problémák orvoslására a gondozók, a főnővér, gyakran az ápolási igazgatónő siet segítségül. A személyes, bizalmi viszony hamarabb oldja az előforduló feszültséget.
Fentiek alapján megállapítom, hogy a törődés hiányára, a bánásmód elégtelenségére vonatkozóan tett panasz ugyancsak nem bizonyult alaposnak, ezért az ezzel összefüggésben felmerült sérelemre a vizsgálat során nem találtunk objektív alapot.
V.
Ami a Megállapodásra vonatkozó kifogást illeti, az emelt szintű ellátást igénylő lakók számára különösen aggályos. E szerint: „Ellátott és ellátó megállapodnak abban, hogy ha az intézmény jogutód nélküli megszűnése miatt az intézményi jogviszony és ennek következtében e szerződés megszűnik, az intézmény fenntartója, a Fővárosi Önkormányzat gondoskodik Ellátott más intézményben történő ellátásáról.”
Idézett szövegrészből kitűnően nem látszik biztosítottnak az átlagot jóval meghaladó körülményeket megvásárló (egyszeri hozzájárulás) lakó számára, hogy az otthon megszűnése, vagy egyéb hasonló ok miatt történő átköltözés esetén vajon az őt megillető hasonló emelt szintű ellátási körülmények várják-e. E tény, számos konfliktus forrása, feloldása a fenntartó közreműködését jelentené. Valóban lehetséges, hogy ez csupán formai hibát jelent, ugyanakkor az idős lakók számára megnyugtató megoldást nyújtana a módosítás. Szakmai, etikai szempontból, pedig mérlegelendő, hogy az emelt szintű ellátást megvásárló idős emberek számára csak a lakókörülmények, vagy az egyéb ellátás is emelt szinten zajlik-e. 
Mindezek alapján megállapítom, hogy a Megállapodás kifogásolt része, figyelemmel az érintett ellátottak törvényes érdekeire is a jogállamiságból fakadó jogbiztonság alkotmányos elve sérelmének közvetlen veszélyét hordozza magában. 
Ajánlás
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 20.§(1) és 21.§ (1) bekezdéseiben biztosított hatáskörömben, a Fővárosi Önkormányzat Idősek Otthona Budapest, XI. kerület Kamaraerdő úti telephelye működésével összefüggésben megállapított, az alkotmányos jogokkal összefüggő visszásságok orvoslása és a vizsgált alkotmányos jogok érvényesülését veszélyeztető gyakorlat megszüntetése céljából ajánlással fordulok az otthont fenntartó Fővárosi Önkormányzathoz és egyidejűleg az intézet igazgatójához.
Kezdeményezem az otthon igazgatójánál, hogy gondoskodjon
-	a napi étel mennyiség felemeléséről akként, hogy az a jogszabály előírásai szerinti tápértéknek megfeleljen;
-	az esti étkezési rend megváltoztatásáról.

Felkérem az otthon fenntartóját, hogy gondoskodjon
-	az átlagot jóval meghaladó szintű ellátást igénybe vevő lakóval kötött megállapodás azon pontjának módosításáról, amely az intézmény jogutód nélküli megszűnése esetére a lakó elhelyezését rendezi;
-	az otthonban alkalmazott és a gondozottakkal közvetlenül foglalkozó egészségügyi dolgozók szakképzettségi aránya elérje a jogszabály által megkövetelt 80%-os szintet.

Kérem az intézet igazgatóját, és fenntartóját hogy kezdeményezésemmel illetve ajánlásommal kapcsolatos állásfoglalásáról, az általa megtett intézkedésekről az Obtv. 20-21. §-aiban előírt harminc napos határidőn belül tájékoztasson. 
•	
•	Budapest, 2003. április 9.
•	
•	Lenkovics Barnabás