OBH 1398/2003.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: Dr. Gáspárné dr. Pere Katalin
Az eljárás megindítása:
	A panaszos beadványa szerint „nem kapta meg a kártérítési igényét, illetőleg az egészségügy nem folyósítja a törvény szerinti visszamenőleges baleseti járadékát”. A panaszos véleménye szerint azért nem kapja meg a fenti ellátását, mert az 1981-ben elszenvedett balesete maradandó következménye 1994-ben derült ki és nyugdíjas, valamint az idő múlása miatt a műtét is kockázatos. A panasz alapján felmerült az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében megfogalmazott jogállamiságból fakadó tisztességes eljáráshoz való jog sérelmének lehetősége, ezért vizsgálatot indítottam.
Érintett alkotmányos jogok:
Jogállamiságból fakadó tisztességes eljáráshoz való jog [Alkotmány 2. § (1) bekezdése]
Alkalmazott jogszabályok:
•	A társadalombiztosításról szóló 1975. évi II. törvény (T.)
•	A társadalombiztosítási nyugellátásról szóló 1997. évi LXXXI. törvény (Tny.)
•	A kötelező egészségbiztosítás ellátásairól rendelkező 1997. évi LXXXIII. törvény (Ebtv.)
Megállapított tényállás:
	A panaszosnak a Nyugdíjfolyósító Igazgatóság 1981. december 20-tól II. fokozatú baleseti járadékot folyósított a 461-73402-5 törzsszámon 1990. április 20-ig, amikortól öregségi nyugdíjra vált jogosulttá. Az öregségi nyugdíjat a panaszos igénye alapján a lakóhelye szerint illetékes Fővárosi és Pest Megyei Nyugdíjbiztosítási Igazgatóság Váci Kirendeltsége állapította meg az 1990. szeptember 7-én kelt határozatával.
A társadalombiztosításról szóló 1975. évi II. törvény (T.) 44. § (1) bekezdése alapján a baleseti járadékot be kellett számítani a nyugdíj alapját képező átlagkeresetbe. A T. 38. § (1) bekezdése kizárta a jogosult részére több jogcímen járó ellátás egyidejű folyósítását, így a nyugdíjjogosultság kezdő időpontjától a panaszos baleseti járadékának folyósítása szünetelt.
	Az 1998. január 1-jétől hatályos társadalombiztosítási nyugellátásról szóló 1997. évi LXXXI. törvény (Tny.), valamint a kötelező egészségbiztosítás ellátásairól rendelkező 1987. évi LXXXIII. törvény (Ebtv.) már nem zárja ki a nyugellátás, illetve baleseti járadék egyidejű folyósítását. 1998. január 1-jétől tehát jogszabályi lehetőség van arra, hogy a két ellátást együtt, de önállóan folyósítsa a Nyugdíjfolyósító Igazgatóság függetlenül attól, hogy a panaszos öregségi nyugdíjának megállapításánál a baleseti járadék a nyugdíj alapját képező átlagkeresetbe is beszámításra került.
	A Nyugdíjfolyósító Igazgatóság azonban csak kérelemre hozhat határozatot, mely kérelmet a panaszos 1999. márciusban nyújtotta be, ezért ellátását a Tny. 64. § (1) bekezdése rendelkezéseinek megfelelően 6 hónapra visszamenőleg, 1998. szeptember 1-jétől állapította meg és folyósítja.
Az ellátás szünetelésének ideje alatt (1990. április 20-tól 1998. szeptember 1-ig) esedékes emeléseket a Nyugdíjfolyósító Igazgatóság a baleseti járadék összegének kiszámításánál figyelembe vette.
A panaszosnak a fenti határozat ellen benyújtott keresetét, melyben a baleseti járadék 1998. január 1-től visszamenőleges folyósítását kérte, a Pesti Központi Kerületi Bíróság 21.K.66289/1999/6. számú 2000. október 12-én kelt ítéletével elutasította.
A vizsgálat megállapításai:
	A fenti tényállás alapján a baleseti járadék újra folyósításának kezdő napja vonatkozásában nem merült fel az alkotmányos jogokkal összefüggésben visszásság gyanúja, valamint a panaszolt ügyben jogerős bírói ítélet van, az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (Obtv.) 29. § (2) bekezdés e) pontja pedig  nem teszi lehetővé bírósági eljárás, illetve döntés felülvizsgálatát – hatáskör hiányára is tekintettel – a vizsgálatot lezártnak tekintem.
Budapest, 2003. április 8.
Lenkovics Barnabás