OBH 4479/2002.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Ügyintéző: dr. Kiss Anikó
Az eljárás megindulása
Szlovák állampolgárságú, előzetes letartóztatásban lévő panaszos, akit a Szegedi Rendőrkapitányság fogdájában tartanak fogva, hivatalomhoz intézett beadványában alkotmányos jogainak a fogda személyzete általi megsértését panaszolt. Sérelmezte, hogy a Csongrád Megyei Rendőrfőkapitányság által folytatott nyomozás során tolmács hiányára hivatkozással megakadályozták abban, hogy ügyvédjével beszéljen. Sérelmesnek tartja azt is, hogy nem engedélyezik a hozzátartozóival való kapcsolattartást, családtagjainak írt leveleit nem továbbítják, nem teszik lehetővé, hogy tőlük ruházati, tisztasági, ill. élelmiszer csomagot kapjon. Panaszos kifogásolta a fogdai egészségügyi ellátást is amiatt, hogy a betegségének kezeléséhez szükséges gyógyszereket nem biztosítják számára.
A panasz alapján az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében deklarált jogállamisággal és az 57. § (3) bekezdésében foglalt védelemhez való joggal összefüggő visszásság gyanúja miatt vizsgálatot indítottam.
A megállapított tényállás
Panaszos ellen jelentős mennyiségű kábítószerrel visszaélés bűntettének alapos gyanúja miatt indult büntetőeljárás.
Panaszost őrizetbe vételét követően a Szegedi Rendőrkapitányság fogdájában helyezték el. Ebben a fogdában volt 2002. június 17-től 2002. augusztus 28-ig, valamint 2002. október 14-től 2002. október 21-ig. A Csongrádi Rendőrkapitányság fogdájában 2002. augusztus 28-tól 2002. október 14-ig volt elhelyezve. A Szegedi Fegyház és Börtönbe, ahol jelenleg is tartózkodik 2002. október 21-én szállították át.
A vádirat benyújtását követően a Szegedi Városi Bíróság 2002. november 7-én kelt 11.B.2166/2002/2. számú végzésével panaszos előzetes letartóztatását fenntartotta az első fokú bíróság ügydöntő határozatáig. A bírói értesítő fogvatartott panaszos vonatkozásában korlátozásokat nem írt elő.
Panaszos a Szegedi Rendőrkapitányság fogdájában történt fogvatartásának időtartama alatt a fogdai nyilvántartásokban szereplő adatok alapján csak két alkalommal fogadott látogatót. Ebből egy esetben védőjével, egy esetben pedig a szlovák konzulátus képviselőjével beszélt.
Panaszosnak távbeszélőn is volt lehetősége kapcsolattartásra, a beszélgetéseknél tolmács minden esetben jelen volt.
A fogvatartás ideje alatt a Szegedi Rendőrkapitányságon három esetben adott át magánlevelet a fogdaőrség részére, melynek továbbítása a Csongrád Megyei Rendőrfőkapitányság Vizsgálati Osztálya felé megtörtén. Négy esetben kapott levelet, amiből kettőt személyesen vett át, kettőt pedig fogvatartási helyének megváltozása miatt utána küldtek a büntetésvégrehajtási intézetbe, illetve a Csongrádi Rendőrkapitányság fogdájába.
Panaszos részére a Szegedi Rendőrkapitányságon mindkét befogadást követően biztosítottak tisztasági felszerelést, mivel azzal nem rendelkezett.
Hozzátartozóitól a Szegedi Rendőrkapitányságon foganatosított fogvatartásának ideje alatt csomagot nem kapott. Kérésére védője két esetben váltott külföldi fizetőeszközt forintra, illetve vásárolt panaszos részére. A fogdai letétben lévő pénzből panaszos a rendőrség megbízottjával 2 esetben vásároltatott. A Szlovák Konzulátus képviselője látogatása alkalmával 3.000.-forintot adott át panaszosnak, mait magával vitt a Csongrádi Rendőrkapitányság fogdájára.
A Szegedi Rendőrkapitányságon a fogvatartott orvosi vizsgálaton a befogadása előtt és azt követően is volt. A Szegeden foganatosított letartóztatása alatt panaszos 11 alkalommal volt BM orvosnál. Az orvosi vizsgálatokon az orvos kérésére minden esetben tolmács is jelen volt. Egészségügyi panaszai alapján az orvos urológiai, sebészeti, bőr- és nemi beteg gondozói szakvizsgálatra utalta. A szakvizsgálatokat elvégezték, a diagnózis alapján megfelelő gyógyszerekkel látták el, melyeket panaszos az orvos által meghatározott rendszerességgel és mennyiségben megkapott. A szakorvosi vizsgálatokról készült leleteket a büntetésvégrehajtási intézetnek is megküldték.
A Csongrádi Rendőrkapitányság fogdájában eltöltött idő alatt panaszos a védővel személyesen kapcsolatot nem tartott, telefonon vele nem beszélt. Az ügy előadója panaszos részére 2002. szeptember 4-én 1db. 800.- forintos telefonkártyát adott át, melyet el is telefonált. A telefonbeszélgetéseknél az ügy előadója és a tolmács is jelen volt.
Csongrádi fogvatartása alatt letéti pénzéből többször is vásárolt. Csomagot egy esetben kapott édesanyjától. Kilenc darab küldeményét a jogszabályi előírásoknak megfelelően minden esetben továbbították. Panaszost a szükséges tisztálkodási eszközökkel és az évszaknak megfelelő ruházattal itt is ellátták. Kérelmi lapjai minden esetben továbbításra kerültek.
Panaszos 2002. október 21. óta a Szegedi Fegyház és Börtönben tartózkodik, ahol az ügyészi meghallgatáson úgy nyilatkozott, hogy amióta a büntetésvégrehajtási intézetben van minden problémája megoldódott, a bánásmóddal, az ellátással kapcsolatban panasz nincs.
Érintett alkotmányos jogok és alkalmazott jogszabályok
•	Alkotmány:
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
54. § (3) A büntetőeljárás alá vont személyeket az eljárás minden szakaszában megilleti a védelem joga. A védő nem vonható felelősségre a védelem ellátása során kifejtett véleménye miatt.
•	2. A büntetőeljárásról szóló 1973. évi I. törvény
•	3. A büntetések és intézkedések végrehajtásáról szóló 1979. évi 11. tvr.
•	4. A szabadságvesztés és előzetes letartóztatás végrehajtásának szabályairól szóló 6/1996. (VII.12.) IM rendelet
•	5. A rendőrségi fogdák rendjéről szóló 19/1995. (XII. 13.) BM rendelet
A vizsgálat megállapításai
A panasz nem alapos. Alkotmányos joggal összefüggő visszásságot a hatóságok eljárásában nem állapítottam meg.
Az előzetes letartóztatást büntetésvégrehajtási intézetben vagy rendőrségi fogdában a tárgyalás előkészítése során hozott határozatig az ügyész, ezt követően a bíróság rendelkezése alapján és annak megfelelően kell végrehajtani. Tehát a büntetőeljárás szakaszától függően az ügyész, illetve a bíróság dönt az előzetes letartóztatott intézetben történő elhelyezéséről; levelezése és látogatása ellenőrzéséről; levelezésének, látogató fogadásának és a csomagküldemények korlátozásáról. Ha a bírói értesítés vagy az ügyészi rendelvény az előzetes letartóztatás végrehajtására vonatkozó valamely kérdésben nem tartalmaz rendelkezést, az általános jogszabályi előírásoknak megfelelően kell eljárni. Panaszos vonatkozásában a rendelkezési jogkör gyakorlója korlátozást nem írt elő.
Az előzetesen letartóztatott, így panaszos is a letartóztatás alatt gyakorolhatja büntetőeljárási jogait, saját ruháját viselheti, a letétben lévő pénzéből meghatározott összeget a személyes szükségleteire fordíthat, hozzátartozóival és - az ügyész, a vádirat benyújtása után a bíróság jóváhagyásával - más személyekkel levelezhet, legalább havonta egyszer látogatót fogadhat, és kaphat csomagot, egészségügyi ellátásban részesül, gyógyszert térítés nélkül kap, panasz, kérelem előterjesztésére jogosult.
Vizsgálatom során megállapítottam, hogy ezeket a jogosultságokat a panaszos részére a fogvatartó szerv maradéktalanul biztosította, a levelezés és a csomagküldemény tekintetében ellenőrzési jogát a jogszabályi előírásoknak megfelelően gyakorolta, a panaszos által írt, illetve a részére érkezett leveleket legkésőbb a második munkanapon továbbította, illetve kézbesítette. Panaszos betegségei miatt gyógykezelésben részesült, indokolt esetben gyógyszereket is kapott. Nem felel meg tehát a valóságnak panaszosnak az az állítása, hogy nem biztosítják számára a szükséges gyógyszereket.
A büntetőeljárási jogok keretében az előzetesen letartóztatott védőjével szóban vagy írásban ellenőrzés nélkül érintkezhet. A távbeszélőn történő érintkezés csak a fogvatartó készülékén történhet, a beszélgetés nem ellenőrizhető. Vizsgálatom során nem találtam arra utaló adatot, hogy a fogdán panaszost akadályozták volna az ügyvédjével való kapcsolattartásban, amikor kérte tolmácsot is biztosítottak számára.
A fogvatartott biztonsági felügyelet mellett, a fogvatartás alapjául szolgáló eljárást folytató szerv képviselőjével történt előzetes egyeztetés szerinti időpontban, ellenőrzés nélkül tarthat kapcsolatot hazája Magyarországon akkreditált diplomáciai, konzuli képviselőjével. Panaszos számára ezt a lehetőséget is biztosították.
Az előzetesen letartóztatott - védője kivételével - csak a rendelkezési jogkör gyakorlója által meghatározott személyekkel folytathat telefonbeszélgetést. A beszélgetés csak intézeti készüléken, a házirendben meghatározott időben, ellenőrzés mellett történhet. Az ellenőrzés tényéről a fogvatartottat tájékoztatni kell. A telefonhívás költségei a fogvatartottat terhelik. Panaszos részére előadója telefonkártyát vásárolt, amit panaszos le is telefonált. A telefonbeszélgetések - mivel ezt a jogszabály előírja - ellenőrzés mellett történtek. A telefonbeszélgetések során tolmács is jelen volt. Nem felel meg tehát a valóságnak panaszos azon állítása sem, hogy nem biztosítják számára a telefonon való kapcsolattartást sem.
Az előzetesen letartóztatott az intézetben (fogdán) a saját ruháját viselheti, az évszaknak megfelelő felsőruházatból és lábbeliből egy váltásra valót folyamatosan magánál tarthat. Ha az előzetesen letartóztatottnak nincs megfelelő saját ruhája, lehetővé kell tenni, hogy azt letéti pénzéből megvásárolja, vagy a csomagküldésre jogosultaktól megkérje. Amennyiben a saját ruházat nem biztosítható, az intézet az előzetesen letartóztatottat - segélyként - az évszaknak megfelelő polgári ruházattal látja el. Tekintettel arra, hogy panaszos csomagküldeményben ruhát nem kapott, a fogda személyzete őt az évszaknak megfelelő ruházattal látta el. A fogdai szolgálat eljárása ebben a vonatkozásban is körültekintő volt.

Összegezve: a vizsgálatom során beszerzett és áttekintett dokumentációk, a panaszos meghallgatásáról készült jegyzőkönyvek arról tanúskodnak, hogy panaszos számára a fogda lehetőségein belül valamennyi jogosultság gyakorlását biztosították, e jogosultságok gyakorlásában nem korlátozták; panaszos levelezését, telefonbeszélgetéseit és csomagküldeményeit a jogszabályi előírásoknak megfelelően ellenőrizték; alkotmányos joggal kapcsolatos visszásságra utaló adat, tény, körülmény vizsgálatom során nem merült fel.

Budapest, 2002. december 12.

Takács Albert