OBH 4333/2002.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Előadó: dr. Izafé Éva 
Az eljárás megindulása
A panaszos ár- és belvízkárral kapcsolatos panaszát a Budapest Főváros Önkormányzatának Területi Gyermekvédelmi Szakszolgálata küldte meg az állampolgári jogok országgyűlési biztosának. Az átirat értelmében az általános igazgatóhelyettes álláspontja az volt, hogy a korábbi állami gondozott panaszost méltánytalanság érte a tiszai árvízzel kapcsolatos kárrendezés során.
A vizsgálat az Alkotmányban deklarált jogorvoslathoz való jog, valamint a jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság követelménye és a tisztességes eljáráshoz való jog megsértésének gyanúja miatt indult.
A megállapított tényállás
A panaszos az állami gondozott fiatalok lakásvásárlási pályázata, a saját megtakarítása és a megyei önkormányzat támogatása alapján 1998-ban ingatlant vásárolt Vezseny községben. Az ingatlant azonban az 1999. évi és a 2000. évi bel- és árvíz súlyosan megrongálta, melynek az lett a következménye, hogy 2001-ben az ingatlant az önkormányzat életveszélyesnek minősítette, és a családot kiköltöztette.
Az eljárás során a polgármestertől tájékoztatást kértem arra vonatkozóan, hogy az 1999. évi és a 2000. évi ár- és belvízkárok kárfelmérései miként történtek, és az információk milyen módon jutottak el a károsult állampolgárokhoz. Választ kértem arra is, hogy alkottak-e helyi rendeletet a kárenyhítések érdekében, és a károsultak ügyében milyen határozatot hozott az önkormányzat. Kértem, hogy minden döntésről informáljon, annak érdekében, hogy teljes képet kapjak a települést ért károk nagyságát érintő intézkedésekről. Azt is kértem, hogy közölje, hány ár- és belvízkárosult nem részesült támogatásban, mert késve nyújtották be igényüket.
A polgármester arról tájékoztatott, hogy 1999-ben 8 lakóingatlanban keletkezett ár- és belvízkár. A költségvetési támogatásból a képviselő-testület határozata alapján minden ingatlan felújítása megtörtént.
A 2000. évi ár- és belvízkárok kapcsán 2000. május12-éig, második körben 2000. augusztus 15-ig volt lehetőség a károsodott ingatlanok bejelentésére. 164 ingatlantulajdonos jelentette be kárigényét, melyre 95.089 ezer forint állami támogatást biztosított a Kormány. 
A kárfelméréseket az önkormányzat műszaki ügyintézője végezte. Az információk részben írásban, részben hangosbemondó útján jutottak el a lakossághoz. Az önkormányzat a Kormány által kiadott útmutatóban foglaltak figyelembevételével megalkotta a kárenyhítésről szóló rendeletét, és ezt alapul véve a kérelmeket egyedi határozattal bírálta el. Aki a póthatáridőig benyújtotta támogatási kérelmét, mindenki részesült a támogatás valamilyen formájában, ugyanis a kormánytámogatáson túl még jelentős pénzbeli adományokban is részesült az önkormányzat.
A polgármester közölte azt is, hogy a panaszos nem nyújtott be támogatási kérelmet, és az önkormányzatnak sem volt tudomása a keletkezett kárról mindaddig, amíg bejelentés nem érkezett, hogy a panaszos engedély nélkül szállítja háza helyreállításához az árvízi védekezéshez betárolt bányakavicsot. Ez 2001. január 19-én történt.
Ezen időpont után készült a kárfelmérés, amely szerint az épület nem helyreállítható. Ekkor már nem állt rendelkezésre semmilyen szabad forrás még egy esetleges ingatlanvásárlásra sem. A károsultat átmenetileg szükséglakásba, majd 2001. október 5-én egy újonnan épült 60 m2-es, összkomfortos, berendezett lakásba költöztették, havi 2.500 forint bérleti díj fejében.
A károsodott, romos ingatlan eltakarítását az önkormányzat saját költségén vállalta. A telek a panaszos tulajdonában van és lakóingatlannal beépíthető.
A polgármester arról is tájékoztatott, hogy a kárenyhítések során 7 fő a támogatás 50 %-át visszatérítendő támogatásként kapta, mely köze 6 millió forint volt, és főként az új lakások építésénél, és a használt lakások vásárlásánál használták fel.
Elutasításra 5 fő esetében került sor, mert a lakhatásuk a tulajdonukban lévő másik ingatlanban biztosítva volt.
10 fő esetében a biztosító által fizetett kártérítés összege meghaladta a helyreállítás költségvetésének összegét, ezért nem részesültek támogatásban. 
Az önkormányzat a kormánytámogatás terhére (20 millió forint) 3 db 60 m2-es szociális bérlakás építéséről döntött, és az elszámolás (2000. november 30.) határidejére a kivitelezési szerződés is megszületett.
Az ár- és belvízkárok következtében a lakhatás biztosítása 2000. december 31-éig minden károsultnál megoldódott.
A panaszos kivételével ezen időpont után nem volt kárbejelentés, és fedezett sem állt az önkormányzat rendelkezésére.
Az ügy jogszabályi háttere
•	Vezseny Község Önkormányzatának a 6/1999. (VI. 3.), a 9/2000. (VII. 17.) és a 10/2000. (VII. 24.) Ör. számú rendelet az ár- és belvízkárok enyhítésére. 
Az érintett alkotmányos jog
•	1949. évi XX. törvény a Magyar Köztársaság Alkotmánya
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam (a jogbiztonsággal és a tisztességes eljáráshoz való joggal összefüggésben).
57. § (5) A Magyar Köztársaságban a törvényben meghatározottak szerint mindenki jogorvoslattal élhet az olyan bírósági, közigazgatási és más hatósági döntés ellen, amely a jogát vagy jogos érdekét sérti. A jogorvoslati jogot - a jogviták ésszerű időn belüli elbírálásának érdekében, azzal arányosan - a jelenlévő országgyűlési képviselők kétharmadának szavazatával elfogadott törvény korlátozhatja.
A vizsgálat megállapításai
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 16. § (1) bekezdése értelmében az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság, illetve közszolgáltatást végző szerv eljárása, ennek során hozott határozata (intézkedése), illetőleg a hatóság intézkedésének elmulasztása következtében alkotmányos jogaival összefüggésben sérelem érte vagy ennek közvetlen veszélye áll fenn, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva.
A vizsgálat annak megállapítását célozta, hogy okozott-e alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásságot az ügyben eljáró önkormányzat a jogorvoslathoz, a jogbiztonsághoz és a tisztességes eljáráshoz való jog követelményével összefüggésben, amikor a panaszos esetében kárenyhítési támogatásról nem döntött.
Abból kell kiindulni, hogy a vis maior támogatásokra a költségvetés jelentős összegeket biztosított az önkormányzatoknak, kormányrendeletben meghatározva a támogatások folyósítását, de alapvetően az önkormányzatok döntésére bízva az összegek elosztását.
Így történt ez Vezseny községben is, tekintettel arra, hogy a jelzett időszakban az önkormányzat 164 ingatlantulajdonos esetében döntött ár- és belvízvédelmi támogatásról. Ez olyan jelentős számú károsult, amely egyértelműen bizonyítja, hogy az önkormányzati felhívás a károsultakhoz eljutott, akik a két lépcsőben megjelölt határidőre igényeiket bejelentették, ügyükben a képviselő-testület döntött, majd a támogatások folyósítása is megtörtént.
Nem lehet az önkormányzat terhére róni, ha a kétoldalú együttműködésből eredően az egyik fél, nevezetesen a panaszos igényével nem jelentkezett, és sem szóban, sem írásban nem jelezte kárigényét.
Amikor 2001. január 19-én az önkormányzat tudomására jutott a panaszos problémája, azonnal igyekezett a család segítségére lenni úgy, hogy először szükségelhelyezést, később pedig összkomfortos bérlakást biztosított számukra. Kétségtelen tény, hogy mindenképpen jobb és a család szempontjából kívánatosabb lett volna a költségvetési támogatás segítségével és egyéb forrásból újra felépíteni családi házukat, de ennek elmaradása nem az önkormányzat hibája. A 164 károsult mellett a panaszosnak is lehetősége volt írásban vagy szóban előadni kérelmét, és kérni a kárenyhítés megállapítását.
A vizsgálat során megállapítottam, hogy Vezseny község Önkormányzata a jogorvoslathoz való joggal, valamint a jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság követelményével és a tisztességes eljáráshoz való joggal összefüggésben nem okozott visszásságot.
A vizsgálatom lezárását követően arra kérem az önkormányzat polgármesterét, hogy a lakhatás biztosításával továbbiakban is segítse a panaszost és családját, és amennyiben a lakáscélú támogatás keretében mód nyílik támogatás biztosítására, úgy erről a panaszost értesítse.

Budapest, 2003. június 25.

Takács Albert