OBH 4231/2002.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: dr. Borza Bea
A vizsgálat megindulása
A panaszos azzal a sokakat érintő kérdéssel fordult az állampolgári jogok országgyűlési biztosához, hogy csakúgy mint az orvosok, egészségügyi szakdolgozók ügyeleti ellátása, a gyógyszerészek helyzete is meglehetősen méltánytalan. A patikusok éjszakai és hétvégi kötelező ügyeleti rendje, különösen a kistelepüléseken, szórványfalvakban csupán úgy oldható meg, hogy 240-480 órás szolgálatot végez havonta egy-egy gyógyszerész, vagy több ezer forintot fizet a helyettesítésért.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (a továbbiakban: Obtv.) 16. §-a (1), és 17. §-a (1) bekezdése alapján – összefüggésben a lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való joggal (Alkotmány 70/D. §) – vizsgálatot indítottam, mert felmerült a munka mennyiségének és minőségének megfelelő pihenő időhöz való alapjog (Alkotmány 70/B. §) sérelmének gyanúja.
A vizsgálat során megkerestem a Magyar Gyógyszerész Kamara elnökét, kérve állásfoglalását a jogszabályi követelmények és a gyakorlati tapasztalatok alapján.
Érintett alkotmányos jog
1949. évi XX törvény a Magyar Köztársaság Alkotmánya
2.§ (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
70/D. § (1) A Magyar Köztársaság területén élőknek joguk van a lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez.
(2) Ezt a jogot a Magyar Köztársaság a munkavédelem, az egészségügyi intézmények és az orvosi ellátás megszervezésével, a rendszeres testedzés biztosításával, valamint az épített és a természetes környezet védelmével valósítja meg.
70/B. § (1) A Magyar Köztársaságban mindenkinek joga van a munkához, a munka és a foglalkozás szabad megválasztásához.
(2) ...
(3) Minden dolgozónak joga van olyan jövedelemhez, amely megfelel végzett munkája mennyiségének és minőségének.
(4) Mindenkinek joga van a pihenéshez, a szabadidőhöz és a rendszeres fizetett szabadsághoz.
Jogszabályi háttér
•	1994. évi LIV. törvény a gyógyszertárak létesítéséről és működésük egyes szabályairól
A közforgalmú gyógyszertár létesítése
4. § (1) Közforgalmú gyógyszertár felállítását gyógyszertár vezetésére jogosult gyógyszerész, valamint az érintett település(ek) képviselő-testülete kezdeményezheti. 
(2) Közforgalmú gyógyszertár felállításának szükségességét az (1) bekezdésben említettek kérelmére – a Kamara egyetértésével – az OTH határozattal állapítja meg.
5. § (1) Olyan településen, ahol nem működik közforgalmú gyógyszertár, annak létesítése – ha e törvény másként nem rendelkezik – akkor engedélyezhető, ha a településnek legalább ötezer lakosa van.
(2) Az (1) bekezdésben megjelöltnél kisebb lakosságszámú településen, valamint a (3) bekezdés a) pontjában említettnél kevesebb lakos esetén is – a közlekedési, idegenforgalmi és egyéb helyi viszonyok, valamint a szomszédos települések lakosságszámának figyelembevételével – engedélyezhető közforgalmú gyógyszertár létesítése.
…
11. § (1) A működési engedélyt vissza kell vonni, ha az ÁNTSZ ellenőrzése során megállapítja, hogy a gyógyszertár működtetője a működés szakmai szabályait ismételten és súlyosan megsérti, így különösen:
…
b) a szolgálati rendre,
…
vonatkozó előírásokat.
•	15/1997. (VI. 20.) NM rendelet a gyógyszertárak működési, szolgálati és nyitvatartási rendjéről
A gyógyszertárak szolgálati rendje
17. § (1) A gyógyszertár szolgálati ideje:
a) nyitvatartási,
b) készenléti, vagy
c) ügyeleti
időből [az a)-c) pontok a továbbiakban együtt: készenléti szolgálat] áll.
(2) A közforgalmú és fiókgyógyszertár szolgálati idejét – ideértve a készenléti szolgálat formáját és időtartamát is – a gyógyszertár működtetőjének, illetve a Magyar Gyógyszerész Kamara véleményének figyelembevételével a tisztifőgyógyszerész a gyógyszertár működési engedélyében határozza meg. A nyitvatartási idő lehet osztott vagy osztatlan.
(3) A készenléti szolgálat meghatározásakor a folyamatos betegellátás biztosítását, az orvosi ügyelet helyét és a közforgalmú gyógyszertár elérhetőségét kell figyelembe venni.
(4) Készenléti szolgálat ellátására valamennyi működési engedéllyel rendelkező közforgalmú gyógyszertár kötelezhető.
(5) Az intézeti gyógyszertárak szolgálati idejét az intézmény ügyeleti készenléti rendjének figyelembevételével az intézmény vezetője határozza meg.
(6) A kézi gyógyszertár szolgálati ideje a kézigyógyszertár tartására jogosult orvos (állatorvos) rendelőjében tartott rendelési idővel és ügyelettel egyezik meg.
Készenléti szolgálat
18. § (1) Készenlét esetén a készenlétre kijelölt közforgalmú, illetve fiókgyógyszertár a nyitvatartási időn túl – ideértve a heti pihenőnapot, illetve munkaszüneti napot is, legfeljebb 30 perces várakozási időn belül – a betegforgalom rendelkezésére kell hogy álljon. A készenlétet ellátó gyógyszerész a tartózkodási helyét a 3. § (3) bekezdése szerint tünteti fel.
(2) Ügyelet esetén az e feladat ellátására kijelölt közforgalmú, illetve fiókgyógyszertár a nyitvatartási időn túl – ideértve a heti pihenőnapot vagy munkaszüneti napot is – gyógyszerész jelenléte mellett biztosítja a folyamatos betegellátást.
(3) A közforgalmú, illetve a fiókgyógyszertár készenléti szolgálatának időpontjáról a tisztifőgyógyszerész a gyógyszertár működtetőjét a készenléti szolgálat időpontját megelőző hónap 15. napjáig tájékoztatja. A készenléti szolgálat meghatározásakor a folyamatos betegellátás biztosítását, az orvosi ügyelet helyét, valamint a közforgalmú gyógyszertár elérhetőségét kell figyelembe venni.
A vizsgálat megállapításai
A panaszos által előadottak, valamint a Magyar Gyógyszerész Kamara elnöke által rendelkezésemre bocsátott állásfoglalás és helyzetelemzés alapján a következőket állapítottam meg:
A közforgalmú gyógyszertárak szolgálati rendjének szabályozása (ideértve a készenléti szolgálatot is) elavult, struktúrája követhetetlen, újraszabályozásra szorul. A gyógyszertárak működési, szolgálati és nyitvatartási rendjéről szóló 15/1997. (VI. 20.) NM rendelet (a továbbiakban: R.) nem tisztázza egyértelműen a készenlét és az ügyelet speciális sajátosságait, a norma nem áll összhangban a Munka Törvénykönyve rendkívüli munkavégzésre, a munkavégzés díjazására, továbbá a pihenőidőre vonatkozó előírásaival.
A tisztifőgyógyszerész határozata alapján ez idő szerint ügyeleti szolgálat ellátására valamennyi közforgalmú gyógyszertár kötelezhető. E kötelezettség teljesítése azonban a gyakorlatban számos visszásságot eredményez, s – jogszabályi felhatalmazás hiányában – az ügyeleti szolgálatot elrendelő szerv nem rendelkezhet az egészségügyi szolgáltató által nyújtott ügyeleti szolgálat anyagi ellentételezéséről.
A hatályos jogi előírások alapján a közforgalmú gyógyszertárakat terhelő kötelezettségek függetlenek a tulajdoni formától és a működtetőtől, illetve a jogi szabályozás nem alkalmas arra, hogy az ügyelettel kapcsolatos követelmények teljesítését a gyógyszertárak teljesítőképességéhez igazítsa. A gyógyszertárakban ügyeleti szolgálatot ellátó gyógyszerészek a Munka Törvénykönyvében meghatározott túlmunkát lényegesen meghaladó mértékben kötelezettek túlmunkavégzésre, tekintettel arra, hogy az R. az ügyeleti kijelölés során nem veszi figyelembe az egyes gyógyszertárakban alkalmazott gyógyszerészek létszámát, a gyógyszertárak eltérő teherviselő képességét.
A gyógyszertári ügyeletben részt vevő gyógyszerészek számára tehát nem biztosított sem a megfelelő pihenőidő, sem pedig a készenléti szolgálattal járó megterheléssel arányos ügyeleti díj.
Mindebből következően megállapítom, hogy a készenléti és ügyeleti rendszerben dolgozó gyógyszerészek túlmunkával töltött ideje olyan magas, hogy felveti az Alkotmány 70/D. §-ának (1) bekezdésében foglalt, a legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való jog, valamint az Alkotmány 70/B. §-ának (4) bekezdésében foglalt, a pihenéshez, a szabadidőhöz és a rendszeres fizetett szabadsághoz való jog sérelmének veszélyét.
A jogalkotó ugyanakkor nem gondoskodott a kötelezően ellátandó ügyeleti szolgálat anyagi ellentételezéséről sem, amely – összefüggésben a jogállamiságból levezethető jogbiztonsághoz való alapjoggal – felveti az Alkotmány 70/B. §-ának (3) bekezdésében foglalt, a végzett munka mennyiségének és minőségének megfelelő jövedelemhez való jog sérelmét, s mindezzel alkotmányos visszásságot idéz elő.
Ajánlás
Az Obtv. 25. §-ában foglalt hatáskörömmel élve felkérem az egészségügyi, szociális és családügyi minisztert, hogy a gyógyszertárak működési, szolgálati és nyitvatartási rendjéről szóló 15/1997. (VI. 20.) NM rendelet módosításával oly módon állapítsa meg a gyógyszertárak működésének – különösen a készenléti szolgálat ellátásának – szabályait, hogy azok a betegek lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való alkotmányos jogának biztosítása mellett a gyógyszerészek fentebb vizsgált alkotmányos jogait is tartsák tiszteletben.

Budapest, 2003. július 31.

Lenkovics Barnabás