OBH 4178/2002
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Ügyintéző: Dr. Pásztor Imre

Az eljárás megindulása:
	A váci büntetés-végrehajtási intézetben fogvatartott panaszos beadványában azt sérelmezte, hogy 2002 szeptemberében történt átszállítása alkalmával a Fővárosi Büntetés-végrehajtási Intézetben embertelenül bántak vele, többször bántalmazták. Már az első eset után feljelentést tett a fogva tartóival szemben, de az nem vezetett eredményre, sőt a helyzete rosszabbodott. Újabb bántalmazások érték és azt mondták, hogy ha feljelentést tesz, akkor még nehezebbé teszik az ottlétét. Azóta minden nap megalázzák és olyan dolgokért is fegyelmi lapot írnak róla, mit egyáltalán nem követett el.
	A panasz alapján az állampolgári jogok országos biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (Obtv.) 17. § (1) bekezdésére figyelemmel vizsgálatot rendeltem el. 
Érintett alkotmányos jogok:
•	A jogállamiság és az abból fakadó jogbiztonság, valamint az ezekből eredő tisztességes eljáráshoz való jog (Alkotmány 2. § (1) bekezdése), és az emberi méltóságoz való jog (Alkotmány 54. § (1) bekezdése)
Alkalmazott jogszabályok:
•	A büntetések és intézkedések végrehajtásáról szóló 1979. évi 11. tvr. (Bv. tvr.), valamint a szabadságvesztés és az előzetes letartóztatás végrehajtásának szabályairól szóló 6/1996. (VII. 12.) IM rendelet 4. § (2) bekezdése, a 6.§ (2) bekezdés második fordulata, és a 7.§ b) pont első fordulata.
A vizsgálat lefolytatása:
	A fogvatartott panasza alapján megkerestem a Büntetés-végrehajtás országos parancsnokát, akinek válaszára figyelemmel  tájékoztatást kértem az Igazságügyi Minisztérium politikai államtitkárától és a Budapesti Katonai Ügyészség vezetőjétől.
A megállapított tényállás:
	Az országos parancsnok a panasz kivizsgálása során megállapította, hogy a fogvatartott 2002. szeptember 17-én kelt levelében juttatta el az őt ért sérelmek miatti beadványát, a Fővárosi Büntetés-végrehajtási Intézet parancsnokához.  Azt a panaszt az intézet parancsnoka kivizsgálta és 2002. október 3-án ismeretlen személy ellen büntető feljelentést tett a Budapesti Katonai Ügyészségen, bántalmazás hivatalos eljárásban vétségének gyanúja miatt. (Időközben  a panaszost visszaszállították a Váci Fegyház és Börtönbe.) A fogvatartott panaszost megkeresésem alapján személyesen is meghallgatták. Előadta, hogy az országgyűlési biztoshoz írt panaszának megírásakor nem volt tudomása a büntetőeljárás megindulásáról, ezért hitte azt, hogy nincs előrehaladás az ügyében. Az országos parancsnok ezért jutott arra a megállapításra, hogy az intézet parancsnokát az ügyben nem terheli mulasztás.
Azt is megállapította az országos parancsnok, hogy valóban volt a fogva tartottal szemben két fegyelmi intézkedés. Az első alkalommal 2002. szeptember 17-én, a személyzet utasításának megtagadása miatt,  kényszerintézkedést is alkalmaztak, majd az intézet parancsnoka 15 nap magánelzárás fenyítést szabott ki. A fogvatartott a kényszerintézkedés alkalmazása ellen panaszt nem jelentett be, ellenben a fenyítéssel szemben fellebbezett, ezért az ügyben a Fővárosi Bíróság járt el. A panasz elutasításával  a határozat jogerős lett.
A másik fegyelemsértésről csak fegyelmi lap készült, semmilyen eljárás nem indult. 
Az országos parancsnok tájékoztatója tartalmazta továbbá, hogy a fogvatartott az Igazságügyi Minisztérium Büntetés-végrehajtási Felügyeleti Főosztályára is nyújtott be panaszt a Fővárosi Bv. Intézetben történtek miatt. 
Ezek alapján megkerestem az Igazságügyi Minisztérium politikai államtitkárát, akit arra kértem, hogy az ügyben folytatott vizsgálat megállapításairól  tájékoztasson. Az államtitkári tájékoztató szerint a panaszos az igazságügy-miniszterhez címzett beadványában az embertelen bánásmódot sérelmezte, amely a Fővárosi Büntetés-végrehajtási Intézetben érte. A minisztérium azonban – az  igazságügy-miniszter hatáskörének hiányára hivatkozva – vizsgálatot nem folytatott le, hanem a beadványt soron kívüli kivizsgálás céljából az érintett intézet parancsnokának küldte meg. Az áttételről a panaszost értesítette.
A 6/1996. (VII. 12.) IM rendelet 6. §-ában foglaltak alapján az intézet parancsnoka a fogvatartott panaszát kivizsgálta. Megállapította, hogy az embertelen bánásmódot kifogásoló panasszal kapcsolatos eljárás a büntetés-végrehajtási szervezeten kívüli szerv előtt, a Budapesti Katonai Ügyészségen folyik, ahova az érintett intézet parancsnok tett – ismeretlen tettes ellen – feljelentést, az előzőekben hivatkozott 2002. október 3-án. A feljelentés alapja  a  fogvatartott panasza volt, aki jelezte, hogy 2002. szeptember 13-án szabadlevegőn tartózkodás végett kiszólították a zárkából, megmotozták, majd visszakísérték a zárka elé, mert szerintük tiszteletlenül viselkedett. Ezt követően nem csak valótlan tartalmú fegyelmi lapot állítottak ki, hanem bevitték a közeli fürdőbe és szidalmazták, majd bántalmazták. A panasz alapján orvosi vizsgálat történt, amelyről látlelet készült. 
	Ezekre figyelemmel megkerestem a Budapesti Katonai Ügyészség vezetőjét. Az ügyészség vezetője válaszában közölte, hogy a büntetés-végrehajtási intézet parancsnokának feljelentése alapján a katonai ügyészség nyomozást rendelt el az ügyben, a panaszos sérelmére történt hivatalos eljárásban elkövetett bántalmazás vétségének alapos gyanúja miatt. Ezt a nyomozást azonban a katonai ügyészség megszüntette, mert bűncselekmény elkövetése nem volt megállapítható. A határozatot a fogvatartott – panaszos – tudomásul vette.
	A vizsgálat eredményeként megállapítottam, hogy a konkrét panaszban az emberi méltósághoz való jog (Alkotmány 54. § (1) bekezdése) sérelmének veszélye nem igazolódott.

	Megállapítottam viszont, hogy a jogállamiság és az abból fakadó jogbiztonság, valamint az ezekből eredő tisztességes eljáráshoz való jog (Alkotmány 2. § (1) bekezdése) követelménye sérelmének közvetlen veszélye állt fenn azzal, hogy az igazságügyi minisztérium annak az intézetnek küldte meg a panaszt kivizsgálásra, amelynek állománya ellen a fogvatartott érvényesítette panaszjogát, vagyis amelynek állománya részéről szerinte a sérelem érte.
Ezért az igazságügyi miniszternek az  Obtv. 20. § (1) bekezdése alapján a következő ajánlást teszem:   
	Intézkedjen arra, hogy a minisztérium illetékes főosztálya és a Büntetés-végrehajtás Országos Parancsnoksága – a felügyeleti vizsgálatok során – rendszeresen ellenőrizze a fogva tartotti panaszok intézésének módját és hatását, különös tekintettel arra, ha azok más szervek útján érkeznek az-intézkedésre kötelezett intézmény vezetőjéhez. Az ellenőrzési/vizsgálati megállapításokról pedig folyamatosan tájékoztatni kell az érintett állomány tagjait.
Budapest, 2003. április 11.
Takács Albert