OBH 4166/2002.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: Dr. Balsai Józsefné
Az eljárás megindítása
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosához intézett beadványaiban a Canadában élő kettős állampolgárságú panaszos azt sérelmezte, hogy a Budapest Főváros Ferencvárosi Önkormányzat hagyatéki leltárelőadója, panaszos tulajdonában lévő lakásingatlanának kulcsait – a közjegyző előtt tett, teljeskörű meghatalmazásáról szóló okirat ellenére – elvette édesapjától azért, hogy édesanyja halála után indult ingó hagyatéki eljárás befejezéséig a lakást zár alá vegye panaszos érdekében.
Szóvá tette leveleiben azt is, hogy miután édesapjától (továbbiakban: H.S.) megtudta a történteket, felhívta telefonon az ügyintézőt, aki minden ok nélkül kiabálva közölte vele, hogy ne mondjon neki semmit Canadából, mert ő már 20 éve ezt csinálja, vagyis tudja, hogy a hagyatékhoz tartozó ingókat mikor lehet zár alá venni.
Fentiek okán kifogásolta a hagyatéki eljárásról szóló, módosított 6/1958. (VII.4.) IM rendeletet is.
A vizsgálat az Alkotmányban deklarált tulajdonhoz, valamint a jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság és tisztességes eljáráshoz való jog megsértésének gyanúja miatt indult.
Eljárásom során tájékoztatást kértem a Budapest Főváros Ferencvárosi Önkormányzat Polgármesteri Hivatala jegyzőjétől.
A megállapított tényállás
A Budapest Főváros Ferencvárosi Önkormányzat Polgármesteri Hivatala jegyzőjének tájékoztatása alapján megállapítottam, hogy panaszos édesanyja 2002. augusztus 16-án hunyt el a Szent István Kórház I. számú Belosztályán, ahonnan a halottvizsgálati bizonyítvány 2002. augusztus 26-án érkezett a Ferencvárosi Önkormányzat Polgármesteri Hivatala Közigazgatási Iroda Igazgatási és Ipari-kereskedelmi Csoportjához.
Tekintettel arra, hogy a halottvizsgálati bizonyítvány a temetést intéző hozzátartozó nevét nem tartalmazta, 2002. augusztus 30-án idézést küldtek „H.S.-né hozzátartozója” címzéssel az elhunyt Budapest, IX. ker. Mester u. 22. szám alatti lakáscímére, 2002. szeptember 16-i megjelenést kérve.
Az idézésre 2002. szeptember 16-án megjelent H.S., aki az eljáró ügyintéző részére közjegyzői okiratba foglalt meghatalmazást adott át, amely szerint panaszos (az örökhagyó egyetlen gyermekének) teljes jogú képviseletét látja el.
A jegyzőkönyvi meghallgatást követően a hagyatéki ügyintéző elvette a Budapest, IX. ker. Mester u. 22. fszt. 2. szám alatti magántulajdonú lakás kulcsait és átadta az örökhagyó nevén lévő OTP egyenlegközlő értesítőjét. Ezt követően H.S. úrral helyszíni leltározási időpontot egyeztettek 2002. szeptember 26-ra.
2002. szeptember 26-án a helyszíni szemle során kiderült, hogy ott hagyatéki eljárás tárgyát képező értékes ingóság nincs, ezért a lakás kulcsait a helyszínen visszaadták az öröklésre jogosult meghatalmazottjának, H.S. úrnak. Hagyatéki eljárást csak a Polgármesteri Hivatalban korábban felvett jegyzőkönyvben szereplő lakossági folyószámlára indítottak.
Hivatkoztak arra is, hogy a hagyatéki ügyben sajnálatos módon az ügyintéző helytelen jogszabály értelmezése és gyakorlata alapján tévedésből került sor panaszos lakástulajdona lezárására.
Mindezek ellenére a jegyző úr úgy ítélte meg, hogy munkatársai megfelelő körültekintéssel jártak el panaszolt hagyatéki ügyben.
Az eljárás során tett biztosítási intézkedés nem bizalmatlanságot és főleg nem „becsületsértést” tükrözött, hanem azt, hogy az ügyintéző nem megfelelően ítélte meg a biztosítási intézkedés szükségességét és alkalmazását. Ennek ellenére a munkatársak gyors ügyintézését támasztja alá az a tény is, hogy a közjegyző már 2002. november 7-én meghozta a hagyatékátadó végzést. Az ügyintéző telefonon adott türelmetlen válaszáért, sérelmezett magatartásáért szíves elnézést kértek mind a hivatal, mind pedig az ügyintéző nevében.
Az ügy jogszabályi háttere
•	6/1958. (VII.4.) IM rendelet a hagyatéki eljárásról
„Biztosítási intézkedések
19. § (1) Az örökös, a gyámhivatal, illetőleg a végrendeleti végrehajtó a hagyatékhoz tartozó vagyontárgyaknak vagy azok egy részének biztosítását kérheti, ha alaposan tartani lehet attól, hogy a vagyontárgyakat eltulajdonítják, elrejtik, eltékozolják, megrongálják vagy más módon veszélyeztetik.
(2) Biztosítási intézkedésnek akkor is helye van, ha attól lehet alaposan tartani, hogy a hagyatékhoz tartozó vagyontárgyak természetes romlás folytán értéküket vesztik, vagy ha a hagyatéki vagyontárgyak csak értékükkel arányban nem álló költséggel lennének megőrizhetők. Az öröklésben egyéb érdekeltek (hagyatéki hitelező, gazdasági társaság, szövetkezet) kérelmére biztosítási intézkedés rendelhető el akkor is, ha az örökhagyó hagyatékához tartozó, gazdasági társaságban (szövetkezetben) fennálló tagsági jogok és kötelezettségek gyakorlása - így különösen a társasági vagyon megóvása - ezt indokolja.
(3) Ha a hagyatéknak, illetőleg a hagyatékhoz tartozó vagyontárgyaknak az előző rendelkezésekben meghatározott veszélyeztetése megállapítható, biztosítási intézkedéseknek hivatalból is helye van a következő esetekben:
a) a vagyon fekvése helyén nincs a meghalt személynek olyan hozzátartozója, meghatalmazottja, végrendeleti örököse, akinek kezelésére és őrzésére a hagyatéki vagyontárgyakat megnyugvással lehetne bízni,
b) az örökösök között kiskorúak vagy gondnokság alá helyezett személyek vannak és törvényes képviselőjük nincs, vagy törvényes képviselőjük távolléte miatt érdekeik védelméről megfelelően gondoskodni nem tudnak,
c) az örökösök ismeretlen helyen tartózkodnak vagy az örökösök között belföldi önjogú személy nincs és egyik esetben sincs ügyeik vitelére feljogosított megbízottjuk.
20. § (1) Biztosítási intézkedést a leltárelőadó és a hagyatéki eljárásra illetékes közjegyző tehet.
(2) Ha a leltárelőadó más helyen fekvő hagyatéki vagyontárgy tekintetében biztosítási intézkedést tart szükségesnek, annak foganatosítása iránt a vagyontárgy fekvésének helye szerint illetékes jegyzőt keresi meg. A jegyző a megkeresést haladéktalanul teljesíteni köteles.
21. § A leltárelőadó a haláleset napjától a hagyatéki leltár beterjesztéséig terjedő idő alatt
a) a hagyatékhoz tartozó készpénzt, értékpapírt és más értéktárgyat bírói letétbe helyezi,
b) azokat a szobákat, más helyiségeket, vagy megőrzésre szolgáló szekrényeket, ládákat és más tartályokat, amelyekben a veszélyeztetett vagyontárgyak vannak, sürgős szükség esetében a vagyontárgyak zár alá vételének foganatosításáig ideiglenesen lepecsételtetheti,
c) a hagyatékhoz tartozó ingókat zár alá veheti,
d) a zár alá vételre nem alkalmas vagyontárgyakat értékük hozzávetőleges megállapítása után megbízható személy gondozására bízhatja,
e) halaszthatatlan esetben elrendelheti azoknak a vagyontárgyaknak az értékesítését, amelyek természetüknél fogva romlás veszélyének vannak kitéve.”
Az érintett alkotmányos jog
•	1949. évi XX. törvény a Magyar Köztársaság Alkotmánya
2. § (1) bekezdése szerint: A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
A jogállamiságból következik a jogbiztonsághoz való jog, ezen belül a tisztességes eljáráshoz való jog.
13. § (1) bekezdése értelmében: a Magyar Köztársaság biztosítja a tulajdonhoz való jogot.
A vizsgálat megállapításai
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló, módosított 1993. évi LIX. törvény 16. § (1) bekezdése értelmében „Az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság [29. § (1) bek.], illetve közszolgáltatást végző szerv (a továbbiakban együtt: hatóság) eljárása, ennek során hozott határozata (intézkedése), illetőleg a hatóság intézkedésének elmulasztása következtében alkotmányos jogaival összefüggésben sérelem érte, vagy ennek közvetlen veszélye áll fenn, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket - ide nem értve a közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatát - már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva.”
A vizsgálat annak megállapítását célozta, hogy okozott-e alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásságot az ügyben eljárt hagyatéki leltárelőadó a tulajdonhoz, a jogbiztonsághoz és a tisztességes eljáráshoz való joggal összefüggésben azzal, hogy az öröklésre jogosult panaszos tulajdonát képező lakás-ingatlan kulcsait elvette - a közjegyzői okiratba foglalt teljeskörű meghatalmazással rendelkező - édesapjától és biztosítási intézkedésként a lakás-ingatlant zár alá vette, továbbá azzal, hogy panaszossal kifogásolható hangnemben beszélt telefonon.
A vizsgálat arra is irányult, hogy a hagyatéki eljárásról szóló, módosított 6/1958. (VII. 4.) IM rendelet az adott kérdés jogi szabályozásának hiányával, fölösleges vagy nem egyértelmű rendelkezésével sértette-e az imént említett alkotmányos jogokat.
A vizsgálat megállapította, hogy a Ferencvárosi Önkormányzat Polgármesteri Hivatalának hagyatéki ügyintézője megsértette a hagyatéki eljárásról szóló 6/1958. (VII. 4.) IM rendelet biztosítási intézkedésekre vonatkozó előírásaiban foglaltakat és visszásságot okozott a panaszos általam vizsgált alkotmányos jogaival összefüggésben azáltal, hogy a biztosítási intézkedés szükségességét helytelenül ítélte meg és ennek következtében tévesen alkalmazta a záralávételt, ugyanis, a hagyatékhoz tartozó vagyontárgyak biztosítását az örökös (panaszos) nem kérte, hanem ellenkezőleg, közjegyző előtt teljeskörű meghatalmazást adott édesapjának H.S. úrnak, érdekei képviseletére a hagyatéki ügyben. Tehát nem kellett volna tartani attól, hogy a vagyontárgyakat eltulajdonítják, elrejtik, eltékozolják, megrongálják, vagy más módon veszélyeztetik, panaszos tulajdonában lévő lakás-ingatlan zár alá vétele mégis megtörtént. Ezen intézkedés ellen panaszos telefonos érdeklődésére az ügyintéző sértő hangnemben és nem a felvetett problémájára adott válasza szintén visszásságot idézett elő.
A vizsgálat megállapította - ellentétben a Ferencvárosi Önkormányzat álláspontjával -, hogy a hagyatéki ügyintéző nem megfelelő körültekintéssel járt el panaszos vonatkozásában, ellenkező esetben ugyanis nem történt volna meg a záralávétel.
A vizsgálat azt is megállapította, hogy a hagyatéki eljárásról szóló 6/1958. (VII. 4.) IM rendelet biztosítási intézkedésekre vonatkozó rendelkezése nem sértett alkotmányos jogokat.
Tekintettel arra, hogy a jogsértést - a helyszíni szemle során - 10 napon belül orvosolták, a lakás kulcsait visszaadták az öröklésre jogosult meghatalmazottjának H.S. úrnak, ezáltal a jogtalan biztosítási intézkedést megszüntették, ezért a konkrét ügyben ajánlást nem teszek.
Azonban a feltárt visszásságok jövőbeni elkerülése érdekében az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló, módosított 1993. évi LIX. törvény 17. § (1) bekezdésére hivatkozással nyomatékosan felhívom Budapest Főváros Ferencvárosi Önkormányzat Jegyzőjének a figyelmét arra, hogy fokozottan gondoskodjon hivatalában a jogszabályokban rögzített eljárási szabályok és a bennük testet öltő garanciák maradéktalan betartásáról, továbbá arról, hogy a munkatársak a kultúrált társadalmi érintkezésnek megfelelő hangnemben intézkedjenek hivatalos eljárásaik során.

Budapest, 2003. május 27.

Lenkovics Barnabás