Részjelentés az OBH 4067/2002. számú ügyben

Előadó: dr. Győrffy Zsuzsanna

Vizsgálatom eredményes befejezése érdekében a Somogy Megyei Közigazgatási Hivatal Gyámhivatalának vezetőjétől a következőkről kértem tájékoztatást:

1) Somogy megye minden településén működik-e gyermekjóléti szolgálat, az egyes településeken hogyan biztosítják ezt a szolgáltatást? ( önálló családgondozóval, családsegítő szolgálat, vagy gyermekjóléti szolgáltat keretében)

2) A gyermekek veszélyeztetettségének megelőzése érdekében a gyermekjóléti szolgálatok a gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról szóló 1997. évi XXXI. törvény (a továbbiakban: Gyvt) 39. § (2) bekezdés a) pontjában foglaltak szerint működtet-e veszélyeztetést észlelő-és jelzőrendszert? Az észlelő-és jelzőrendszer hogyan működik, kik a tagjai, hatékonyságát tekintve mik a tapasztalataik? Azokon a településeken ahol a gyermekjóléti szolgáltatást egyszemélyes családgondozó látja el a családgondozó kikkel tart szakmai kapcsolatot, kitől kérhet szakmai segítséget?

A tótújfalui eset ügyében a megyei gyámhivatal vezetőjét annak vizsgálatára kértem fel, hogy a kiskorú veszélyeztetettségéről volt-e tudomása a település gyermekjóléti szolgálatának, illetve a gyámhatóságnak? Amennyiben ez a tény a gyermekjóléti szolgálat tudomására jutott úgy a Gyvt. 39. § (3) bekezdésében foglalt kötelezettségüknek a gyermekek veszélyeztetettségének megszüntetése érdekében eleget tettek-e, illetőleg a gyámhatóság  a Gyvt. 68. § -ában írtak szerint a gyermeket védelembe vette-e?

A hivatal vezetője válaszában arról tájékoztatott, hogy a Gyvt. 1997. november 1-jei hatálybalépése óta a megyei gyámhivatal több esetben vizsgálta a gyermekjóléti szolgálatok létrehozását és működését.  Vizsgálatai során azt tapasztalta, hogy a törvényi kötelezettség ellenére a megyében több település nem biztosította a gyermekjóléti szolgáltatást, ezt a megyei gyámhivatal jelezte a Somogy Megyei Közigazgatási Hivatal Törvényességi Ellenőrzési Főosztályának. A főosztály a mulasztásos törvénysértés miatt észrevétellel élt, intézkedései hatására vizsgálatom idején már a megye mind a 244 településén működött gyermekjóléti szolgáltatás. A szolgáltatást 88 gyermekjóléti szolgálat biztosítja, ebből 61 (69%) egyszemélyes családgondozóval, vagy társulási megállapodás keretében, önálló családgondozóval. Az egyszemélyes gyermekjóléti szolgálatok közel 50%-ában a családgondozót részmunkaidőben foglalkoztatják. A legnagyobb problémát az jelenti, hogy a részmunkaidőben foglalkoztatott családgondozó még akkor is csak heti 10 órában látja el a feladatát, ha a társulási megállapodás szerint több település tartozik hozzá. Az egyszemélyes gyermekjóléti szolgálatoknál nem megoldott a családgondozó helyettesítése sem. 

A megyei gyámhivatal általános felügyeleti ellenőrzési és célvizsgálataikor megállapította, hogy a több családgondozót foglalkoztató, intézményes keretek között működő gyermekjóléti szolgálatok általában írásbeli megállapodást kötöttek az észlelő-és jelzőrendszer tagjaival. A megállapodások rögzítik az együttműködés kereteit, például felhívják a jelzőrendszer tagjainak figyelmét arra, hogy jelzéseiket írásban tegyék meg. A kisebb, egyszemélyes családgondozót foglalkoztató települések munkatársai a gyermekek veszélyeztetettségéről szóbeli jelzéseket kapnak, a vizsgálatok szerint erről a legtöbb esetben nem készítenek feljegyzést. 

A megyei gyámhivatal vezetője arról tájékoztatott, hogy a gyermekjóléti szolgálatok általában nem tesznek eleget azon jogszabályi kötelezettségüknek, hogy szervezzék és összehangolják a Gyvt. 17. §-ában meghatározott személyek és szervezetek részvételét az észlelő-és jelzőrendszerben. Megállapításai szerint az esetmegbeszéléseken az érintettek nem cserélik ki, a veszélyeztetett családot érintő információkat, a feladatok meghatározása és elosztása sem történik meg a szakemberek között. Sok esetben még az esetmegbeszélés összehívására sem kerül sor. A feltárt hiányosságokat a megyei gyámhivatal minden esetben jelzi a szolgálatot működtető önkormányzatnak.

A gyermekjóléti szolgálatoknak a megyei gyámhivatal - akár telefonon, akár személyes meghallgatás keretében - szakmai segítséget nyújt. Ezen túlmenően rendszeresen szerveznek olyan konferenciákat ahol az ellenőrzések során felmerült problémákat megvitatják. A gyermekjóléti szolgálatok családgondozói részére továbbképzéseket szerveznek. A Regionális Családsegítő és a Megyei Gyermekjóléti Módszertani Családsegítő Központ Módszertani Csoportja is segítséget nyújt a gyermekjóléti szolgálatoknak. A Módszertani csoport több Kistérségi Műhelyt működtet, amelyek rendszeres időközben összehívják a térségükben működő gyermekjóléti szolgálatok családgondozóit. Az egyes településeken működő gyermekjóléti szolgálatok egymásnak is nyújtanak segítséget.

A megyei gyámhivatal vezetője a tótújfalui eset kivizsgálásának eredményéről a következő tájékoztatást adta: a kiskorú családja 2001 augusztusában költözött Balatonfüredről Tótújfalura. 2001 szeptemberében Balatonfüred jegyzője megkereste Tótújfalu körjegyzőjét és  tájékoztatta arról, hogy a kiskorú lopást követett el, a balatonfüredi gyermekjóléti szolgálat iskolai hiányzásai miatt  már korábban is foglalkozott vele, kérte a jegyzőt folytassa le a védelembe vételi eljárást. A gyermek ügyében Barcs Város Önkormányzata Szociális Központ Gyermekjóléti Szolgálatának családgondozója volt az illetékes. A családgondozó ismerte annak a levélnek a tartalmát amelyet a balatonfüredi jegyző írt a tótújfalui  körjegyzőnek, ennek ellenére nem kérte meg a gyermek iratanyagát a balatonfüredi gyermekjóléti szolgálattól.

2001. november 6-án a kiskorú felkereste a lakóhelye szerint illetékes körjegyzőséget, ahol jegyzőkönyvbe mondta, hogy nevelőapja őt, édesanyját és testvérét rendszeresen bántalmazza.

November 9-én a gyámügyi előadó és a gyermekjóléti szolgálat családgondozója környezettanulmányt készített a családnál. A környezettanulmány rögzítette, hogy indokolt a gyermekek védelembe vétele, de a családgondozó nem tett javaslatot a két kiskorú védelembe vételére, a családot alapellátásban gondozta tovább. A családgondozó feljegyzéseiben a család együttműködésének hiányát rögzítette, a lakásukba is csak akkor tudott bemenni, ha a nevelőapa nem tartózkodott otthon. A családgondozó feljegyzései érdemi megállapításokat nem tartalmaztak, a feljegyzésekből nem derült ki, hogy az anyával és a gyermekekkel való beszélgetésen túl nyújtott-e valamilyen segítséget a családnak.

Az iskola gyermekvédelmi felelőse a 2001/2002-es tanév első félévében jelezte, hogy a gyermek a tanórák 40%-áról hiányzott, magatartási problémák vannak vele. A családgondozó a jelzést követően még esetmegbeszélést sem hívott össze, nem kereste fel a gyermek mulasztásait igazoló háziorvost. A családgondozó a gyermek 2001 novemberi - a bántalmazását bejelentő - jelzését követően sem tett semmit.

A gyermek védelembe vételére 2002 októberében  - csak azt követően, hogy nevelőapja megölésének alapos gyanúja miatt büntetőeljárás indult ellene - került sor.

A családgondozó mulasztását a Somogy Megyei Közigazgatási Hivatal gyámhivatalának vezetője megállapította, kezdeményezte a családgondozó felelősségre vonását. 

A Somogy Megyei Közigazgatási Hivatal vezetője megállapította, hogy a kiskorú ügyében az első fokon gyámhatósági eljárásra illetékes Lakócsa, Potony, Szentborbás, Tótújfalu községek körjegyzője nem tette meg a szükséges intézkedéseket, ezért kezdeményezte a körjegyző felelősségre vonását.

Tekintettel arra, hogy a Somogy Megyei Közigazgatási Hivatal vezetője a körjegyző, a megyei gyámhivatal vezetője pedig  családgondozó felelősségét megállapította, ezért ezzel kapcsolatban ajánlást nem teszek.

Vizsgálatom során megállapítottam azzal, hogy a gyermekjóléti szolgálatok családgondozói a gyermekek veszélyeztetettségét észlelő és jelzőrendszer működését, a megoldandó feladatokat nem hangolják össze, továbbá azzal, hogy a gondozott kiskorúak iratanyagát a balatonfüredi gyermekjóléti szolgálat nem továbbította a család új lakóhelye szerint illetékes gyermekjóléti szolgálathoz sérült az érintett gyermekeknek az Alkotmány 67. § (1) bekezdésében rögzített kiemelt védelemhez, és  a 70/D § (1) bekezdésében deklarált, a lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez fűződő joga.

A fent megállapított, a gyermekek alkotmányos jogainak sérelmével összefüggésbe hozható visszásságok elkerülése érdekében az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 21. § (1) bekezdése alapján kezdeményezem.

1) a Somogy Megyei Közigazgatási Hivatal Gyámhivatalának vezetőjénél, hogy a Gyvt-ben meghatározott, a gyermekek veszélyeztetettségét észlelő- és  jelzőrendszer működésében feltárt hiányosságok kiküszöbölésére a családgondozók részére szervezett továbbképzéseken nyújtson módszertani segítséget.

2) a balatonfüredi gyermekjóléti szolgálat vezetőjénél, hogy a városból elköltözött veszélyeztetett gyermekek iratanyagát abban az esetben is továbbítsa a kiskorúak új lakóhelye szerint illetékes gyermekjóléti szolgálathoz, ha azt a társszervezet külön nem kéri.

Jogszabályi háttér

A Magyar Köztársaság Alkotmánya

67. § (1) A Magyar Köztársaságban minden gyermeknek joga van a családja, az állam és a társadalom részéről arra a védelemre és gondoskodásra, amely a megfelelő testi, szellemi és erkölcsi fejlődéséhez szükséges.
70/D. § (1) A Magyar Köztársaság területén élőknek joguk van a lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez.

1997. évi  XXXI. törvény a gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról

6. § (5) A gyermeknek joga van emberi méltósága tiszteletben tartásához, a bántalmazással - fizikai, szexuális vagy lelki erőszakkal -, az elhanyagolással és az információs ártalommal szembeni védelemhez.
11. § (1) A gyermeki jogok védelme minden olyan természetes és jogi személy kötelessége, aki a gyermek nevelésével, oktatásával, ellátásával, ügyeinek intézésével foglalkozik.
(2) A gyermek alkotmányos jogainak védelmét az állampolgári jogok országgyűlési biztosa (a továbbiakban: biztos) a maga sajátos eszközeivel segíti, és ennek során
17. § (1) Az e törvényben szabályozott gyermekvédelmi rendszerhez kapcsolódó feladatot látnak el - a gyermek családban történő nevelkedésének elősegítése, a gyermek veszélyeztetettségének megelőzése és megszüntetése érdekében - a törvényben meghatározott alaptevékenység keretében a) az egészségügyi szolgáltatást nyújtók, így különösen a védőnői szolgálat, a háziorvos, a házi gyermekorvos, b) a személyes gondoskodást nyújtó szolgáltatók, így különösen a családsegítő szolgálat, a családsegítő központ, c) a közoktatási intézmények, így különösen a nevelési-oktatási intézmény, a nevelési tanácsadó, d) a rendőrség, e) az ügyészség, f) a bíróság, g) a menekülteket befogadó állomás, a menekültek átmeneti szállása, h) a társadalmi szervezetek, egyházak, alapítványok.
(2) Az (1) bekezdésben meghatározott intézmények és személyek kötelesek jelzéssel élni a gyermek veszélyeztetettsége esetén a 40. §-ban meghatározott gyermekjóléti szolgálatnál, illetve indokolt esetben kötelesek hatósági eljárást kezdeményezni. Ilyen jelzéssel és kezdeményezéssel bármely állampolgár és a gyermekek érdekeit képviselő társadalmi szervezet is élhet.
(3) Az (1) és (2) bekezdésben meghatározott személyek, szolgáltatók, intézmények és hatóságok a gyermek családban történő nevelkedésének elősegítése, a veszélyeztetettség megelőzése és megszüntetése érdekében kötelesek egymással együttműködni.
39.(2) A gyermekjóléti szolgáltatás feladata a gyermek veszélyeztetettségének megelőzése érdekében a) a veszélyeztetettséget észlelő és jelző rendszer működtetése, a nem állami szervek, valamint magánszemélyek részvételének elősegítése a megelőző rendszerben, b) a veszélyeztetettséget előidéző okok feltárása és ezek megoldására javaslat készítése, c) az a) pontban, valamint a 17. § (1) bekezdésében meghatározott személyekkel és intézményekkel való együttműködés megszervezése, tevékenységük összehangolása.
40. § (1) A települési önkormányzat a 39. §-ban meghatározott gyermekjóléti szolgáltatás szervezését, irányítását és összehangolását gyermekjóléti szolgálat működtetésével vagy családsegítő szolgálat keretében, illetve a külön jogszabályban meghatározott képesítési előírásoknak megfelelő személy foglalkoztatásával biztosítja (a továbbiakban együtt: gyermekjóléti szolgálat).
(2) A gyermekjóléti szolgálat - összehangolva a védőnői szolgálattal - szervezési, szolgáltatási és gondozási feladatokat végez. Tevékenysége körében a 39. §-ban foglaltakon túl a) folyamatosan figyelemmel kíséri a településen élő gyermekek szociális helyzetét, veszélyeztetettségét, b) meghallgatja a gyermek panaszát, és annak orvoslása érdekében megteszi a szükséges intézkedést, c) elkészíti a védelembe vett gyermek gondozási-nevelési tervét, d) szervezi a helyettes szülői hálózatot, e) segíti a nevelési-oktatási intézmény gyermekvédelmi feladatának ellátását, f) felkérésre környezettanulmányt készít, g) kezdeményezi a települési önkormányzatnál új ellátások bevezetését, h) a területi gyermekvédelmi szakszolgálat felkérésének megfelelően vizsgálja és feltárja az örökbe fogadni szándékozók körülményeit.
(3) Az (1) és (2) bekezdés szerinti gyermekjóléti szolgáltatás térítésmentes.
68. § (1) Ha a szülő a gyermek veszélyeztetettségét az alapellátások önkéntes igénybevételével megszüntetni nem tudja vagy nem akarja, de alaposan feltételezhető, hogy segítséggel a gyermek fejlődése a családi környezetben mégis biztosítható, a települési önkormányzat jegyzője a gyermeket védelembe veszi.
(2) A védelembe vétellel egyidejűleg a gyermek gondozásának folyamatos segítése és ellátásának megszervezése, a szülői nevelés támogatása érdekében a települési önkormányzat jegyzője a gyermek részére a gyermekjóléti szolgálat családgondozóját rendeli ki, és szükség esetén a) kötelezi a szülőt, hogy folyamatosan vegye igénybe a gyermekek napközbeni ellátását, b) kötelezi a szülőt, hogy gyermekével keressen fel valamely családvédelemmel foglalkozó személyt vagy szervezetet, c) kezdeményezi az illetékes háziorvosnál - súlyos veszélyeztetettség esetén bármely orvosnál - a betegsége, illetve szenvedélybetegsége következtében állandóan vagy időszakosan kóros elmeállapotú szülő, a gyermekkel együttélő más hozzátartozó orvosi vizsgálatát d) intézkedik a gyermek egészségét veszélyeztető körülmények megszüntetéséről az illetékes szervek bevonásával, e) magatartási szabályokat állapít meg a gyermek számára kifogásolt magatartásának megszüntetése érdekében, f) figyelmezteti a szülőt helytelen életvezetésének, magatartásának következményeire, és felszólítja annak megváltoztatására.
(3) A családgondozó a védelembe vételkor a gyermekre vonatkozóan egyéni gondozási-nevelési tervet készít, melyhez a települési önkormányzat megkeresésére a területi gyermekvédelmi szakszolgálat segítséget ad.
(4) A települési önkormányzat jegyzője - kérelemre bármikor, hivatalból évente - felülvizsgálja a védelembe vétel indokoltságát. Ha a védelembe vétellel a gyermek veszélyeztetettségét megszüntetni nem lehet, a gyermek érdekében a gyermekvédelmi gondoskodás más módját kell választani. Erre a jogkövetkezményre a szülőt figyelmeztetni kell.
(5) A védelembe vétel nem érinti a szülő felügyeleti jogát.

149/1997. (IX. 10.) Korm. rendeleta gyámhatóságokról, valamint a gyermekvédelmi és gyámügyi eljárásról

84. § (1) A gyermekjóléti szolgálat a javaslatára indult védelembe vétel iránti eljárás során
a) nyilatkozik az alapellátás eredménytelenségének okáról, b) nyilatkozik a gyermek és szülő együttműködési készségéről, c) megküldi a gyermekjóléti alapellátás során felvett adatlapot, környezettanulmányt és gondozási tervet, d) véleményt nyilvánít a gyermek veszélyeztetettségének okairól e) javaslatot tesz a kirendelhető családgondozó személyére, f) javaslatot tesz a Gyvt. 68. §-a (2) bekezdésének a)-f) pontja alapján szükséges intézkedésekre.

15/1998. (IV. 30.) NM rendelet a személyes gondoskodást nyújtó gyermekjóléti, gyermekvédelmi intézmények, valamint személyek szakmai feladatairól és működésük feltételeiről

14. § (1) A települési önkormányzat a településen élő gyermekek veszélyeztetettségének megelőzését a gyermekjóléti szolgáltatás útján szervezi.
(2) A gyermekjóléti szolgáltatás olyan észlelő- és jelzőrendszert működtet, amely lehetővé teszi a gyermekeket általában veszélyeztető okok feltárását, valamint az egyes gyermek veszélyeztetettségének időben történő felismerését. Ennek keretében figyelemmel kíséri a településen élő gyermekek a) életkörülményeit és szociális helyzetét,b) gyermekjóléti és egyéb szociális ellátások iránti szükségletét, c) gyermekvédelmi vagy egyéb hatósági beavatkozást igénylő helyzetét.
(3) A gyermekjóléti szolgálat a) kezdeményezi, szervezi és összehangolja a Gyvt. 17. §-ában meghatározott, valamint más érintett személyek és szervezetek részvételét az észlelő- és jelzőrendszerben,b) felhívja a Gyvt. 17. §-ában meghatározott személyeket és szerveket jelzési kötelezettségük teljesítésére, c) nyilvántartja, és a külön jogszabályban meghatározott módon felhasználja az általa kezelt adatokat.
(4) A gyermekjóléti szolgálat az észlelő- és jelzőrendszer részét képező, a gyermekvédelmi rendszerhez kapcsolódó feladatot ellátó - így különösen a (3) bekezdés a) pontjában meghatározott - személyek és intézmények bármely gyermek veszélyeztetettségével kapcsolatos jelzését fogadja, és a probléma jellegéhez, a veszélyeztetettség mértékéhez, a család szükségleteihez igazodó intézkedést tesz a veszélyeztetettség kialakulásának megelőzése, illetve a veszélyeztetettség megszüntetése érdekében.
(5) A gyermekjóléti szolgálat fogadja a panaszával hozzá forduló gyermeket, és segíti őt problémája megoldásában.
15. § (2) A 14. § (3) bekezdésének a) pontjában meghatározott személyekkel és intézményekkel való együttműködés, valamint tevékenységük összehangolása érdekében, a gyermekjóléti szolgálat szükség szerint, de legalább havi rendszerességgel esetmegbeszélést tart. Az esetmegbeszélés célja a szolgáltatásra rászoruló gyermeket és családot érintő információk cseréje, azok rögzítése, a feladatok meghatározása, illetve elosztása a részt vevő szakemberek és egyéb meghívottak között.
(3) Az esetmegbeszélés állandó meghívottja az illetékes védőnő, bölcsőde, óvoda munkatársa, iskolai gyermek- és ifjúságvédelmi felelős, a családsegítő szolgálat, illetve a nevelési tanácsadó munkatársa.
(4) Az esetmegbeszélésre a fiatalkorúak hivatásos pártfogóját meg kell hívni, ha olyan család ügyét tárgyalják, melynek bármely tagja fiatalkorúak pártfogó felügyelete alatt áll.
(5) A gyermekvédelmi rendszerhez kapcsolódó más személyeket, illetve intézmények képviselőit szükség szerint kell meghívni, így különösen akkor, ha részvételük az egyes gyermekkel kapcsolatos probléma megoldásához, illetve a gyermekek nagyobb csoportját érintő veszélyeztető tényezők megszüntetését célzó cselekvési terv kidolgozásához szükséges.
(6) Évente legalább egy alkalommal - a gyermekjóléti szolgálat által szervezett tanácskozáson - át kell tekinteni a település gyermekvédelmi rendszerének működését, és javaslatot kell tenni annak lehetőség szerinti javítására.
16. § (1) A kialakult veszélyeztetettség megszüntetésére irányuló családgondozás körében a gyermekjóléti szolgálat családgondozója személyes segítő kapcsolat keretében a) támogatja a gyermeket az őt veszélyeztető körülmények elhárításában, személyisége helyes irányú fejlődésében, b) segíti a szülőket a gyermek gondozásában, ellátásának megszervezésében, a családban jelentkező működési zavarok megszüntetésében, illetve c) kezdeményezi és a gyermeknek nyújtott gyermekjóléti ellátásokkal összehangolja a szülők és más hozzátartozók részére a szociális alapellátás keretében nyújtott személyes gondoskodást.
(2) Az (1) bekezdés szerinti családgondozást tervezett módon, határidő megállapításával kell teljesíteni.
(3) A családgondozó a gondozás megkezdésekor rögzíti a gyermek és szülője (törvényes képviselője) személyi adatait, továbbá helyzetértékelést készít.
(4) Az (1) bekezdésben foglaltak biztosítására a családgondozó - a gyermek és a szülő (törvényes képviselő) közreműködésével - gondozási tervet készít. A gondozási tervet ismertetni kell a gyermekkel és a szülővel (törvényes képviselővel).
(5) A családgondozó - a gyermek és a szülő (törvényes képviselő) közreműködésével - szükség szerint, de legalább hat hónaponként értékeli a gondozás eredményességét, és a megállapításokat a helyzetértékelésben rögzíti.
17. § (1) A gyermekjóléti szolgálat, illetve a speciális szolgálat a családi konfliktusok megoldását az érintett családtagok közötti közvetítéssel, illetve más konfliktuskezelő, családterápiás módszer alkalmazásával segíti elő, vagy javaslatot tesz ilyen szolgáltatás igénybevételére.
(2) A gyermekjóléti szolgálat elősegíti, hogy a szülők - akik a házasság felbontása vagy a gyermek elhelyezése, illetve a szülő és a gyermek közötti kapcsolattartás rendezése céljából indított eljárás résztvevői - értesüljenek a konfliktuskezelő szolgáltatás igénybevételének lehetőségéről.
18. § (1) Ha a gyermek veszélyeztetettségét a gyermek, illetve szülőjének vagy más hozzátartozójának egészségi állapota vagy fogyatékossága okozza, a gyermekjóléti szolgálat egészségügyi vagy gyógypedagógiai ellátás biztosítását kezdeményezi.
(2) Ha a veszélyeztetettség valamely más gyermekjóléti vagy szociális ellátás biztosításával előreláthatólag megszüntethető vagy mérsékelhető, a szolgálat kezdeményezi az ellátás biztosítását.
(3) Ha a gyermekjóléti szolgálat valamely ellátás biztosítását kezdeményezi, előzőleg kísérletet kell tennie arra, hogy megnyerje a gyermek, illetve szülője (törvényes képviselője) együttműködését, kivéve, ha elháríthatatlan akadály vagy sürgős szükség áll fenn.
(4) A gyermekjóléti szolgálat az eset összes körülményeinek feltárása után mérlegeli, hogy a kialakult veszélyeztetettség megszüntethető-e az önként igénybe vehető alapellátásokkal, vagy a gyermekvédelmi gondoskodás körébe tartozó, illetve egyéb hatósági intézkedés kezdeményezésére van-e szükség.