Jelentés
az OBH 3820/2002. számú ügyben

Ügyintéző: Dr. Kristó Annamária
Az eljárás megindulása:

Az EuroCare Magyarország Egészségügyi Szolgáltató Rt. vezetői beadvánnyal fordultak Hivatalomhoz, amelyben azt sérelmezték, hogy az AIDS szűrés a dializált betegek esetében csak a beteg beleegyezésével végezhető el. Beadványukban előadták, hogy a dializált betegeknél az esetleges fertőzés lehetősége és jelentősége nagyobb, mint az átlag betegpopulációban. Tekintettel arra, hogy hepatitis B és C fertőzésre rendszeres szűrővizsgálatot végeznek, az egymásnak ellentmondó jogszabályok okozta zavaros és veszélyeztető helyzet tisztázása érdekében a szerzett immunhiányos tünetcsoport terjedésének meggátlása érdekében szükséges intézkedésekről és a szűrővizsgálat elrendeléséről szóló 5/1988. (V. 31.) SZEM rendeletet személyi körét szeretnék a dialízises betegek csoportjára is kiterjeszteni, amelyet azonban az Alkotmánybíróság a 27/2002. (VI.28.) AB határozatával alkotmányellenesnek mondta ki, és ezért azt 2002. december 31-i hatállyal megsemmisítette.

Érintett alkotmányos jog:

Élethez való jog:
54. § (1) A Magyar Köztársaságban minden embernek veleszületett joga van az élethez és az emberi méltósághoz, amelyektől senkit nem lehet önkényesen megfosztani.

Az egészséghez való jog:
70/D. § (1) A Magyar Köztársaság területén élőknek joguk van a lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez.
(2) Ezt a jogot a Magyar Köztársaság a munkavédelem, az egészségügyi intézmények és az orvosi ellátás megszervezésével, a rendszeres testedzés biztosításával, valamint az épített és a természetes környezet védelmével valósítja meg.

Az ügy jogszabályi háttere:

Az egészségügyről szóló 1997. évi CLIV. törvény
40. § (1) Az egészségvédelem alapvető eszközei az egészségnevelés mellett a fertőző megbetegedések megelőzését szolgáló védőoltások, a betegségek és kórmegelőző állapotok korai felismerését célzó szűrővizsgálatok rendszere, valamint az egészségügyi ellátás keretében végzett egészségügyi felvilágosító tevékenység.
[...]
56. § (1) A járványügyi tevékenység célja a fertőző megbetegedések, a járványok megelőzése és leküzdése, valamint az emberi szervezet fertőző betegségekkel szembeni ellenállóképességének fokozása.
 (2) Az (1) bekezdésben foglaltak megvalósítása érdekében
a) az egészségügyi hatóság
aa) az egyén személyes szabadsághoz való jogainak gyakorlását az e törvényben foglaltak szerint korlátozhatja,
ab) a betegek jogait az e törvényben foglaltak szerint korlátozhatja,
ac) a természetes és jogi személyeket, továbbá a jogi személyiséggel nem rendelkező szervezeteket az e törvényben meghatározott intézkedések tűrésére, illetve megtételére kötelezheti;
b) a kötelező járványügyi intézkedést foganatosító egészségügyi szolgáltató a betegek jogait az e törvényben foglaltak szerint korlátozhatja.
(3) Kötelező járványügyi intézkedés foganatosításához nincs szükség a beteg beleegyezésére, azonban a beteget - az eset körülményeihez képest - ekkor is megilleti a tájékoztatáshoz való jog.
(4) Az 57-74. §-ok alkalmazásában fertőző betegen a fertőző betegségre gyanús személyt is érteni kell.
[...]
59. § (1) A járványügyi érdekből végzett szűrővizsgálat célja a fertőző megbetegedések korai felismerése, azok forrásainak felkutatása, valamint a fertőzés veszélyének elhárítása.
[...]
141. § (1) Az állam - az e törvényben meghatározott keretek között - felelős a lakosság egészségi állapotáért, különösen azért, hogy az ehhez szükséges feltételrendszer kialakításával lehetővé váljon a közösségek és az egyének számára egészségi állapotuk megőrzése, védelme és fejlesztése, valamint szükség esetén lehetséges mértékű helyreállítása.
[...]
(3) Az állam felelőssége körében az állam kötelezettségét képezi különösen
h) az e törvényben meghatározott esetekben a közérdek védelme az egyéni érdekekkel szemben,

A szerzett immunhiányos tünetcsoport terjedésének meggátlása érdekében szükséges intézkedésekről és a szűrővizsgálat elrendeléséről szóló 5/1988. (V. 31.) SZEM rendelet (hatályos 2002. XII. 30-ig)
Az állampolgárt kötelezően érintő intézkedések
1. § A szerzett immunhiányos tünetcsoport (a továbbiakban: AIDS) vírusával való fertőzöttség megállapítása céljából szűrővizsgálatnak a következő személyek kötelesek magukat alávetni:
a) a nemi betegek, illetőleg a nemi betegségre gyanús állapotban levők;
b) az AIDS vírusával fertőzött személyek szexuális partnerei; a fertőzöttek környezetének azok a tagjai, akiknél a fertőződés gyanúja felmerül;
c)
d) a büntetés-végrehajtási intézetekben szabadságvesztés büntetést töltő személyek;
e) a javítóintézetben elhelyezett fiatalok;
f) a kábítószert intravénásan alkalmazók.

Megállapított tényállás és a vizsgálat megállapításai:

Az EuroCare Magyarország Egészségügyi Szolgáltató Rt. Magyarország egyik vezető nephrologiai hálózata. Jelenleg 14 dialízisközpontot üzemeltet szerte az országban, ahol a komplex nephrologiai ellátás részeként, hatékony vesepótló kezelést nyújtanak felnőtt betegeknek; elsősorban a biztosítással rendelkező magyar állampolgárok számára, és ezen túlmenően az itt tartózkodó, ezt igénylő külföldi betegeknek.

A dialízisközpontjaikban évente közel 200.000 kezelést végeznek, krónikus betegeik száma elérte a kétezret. Az új beteg a programba kerülésekor kötelező vizsgálatokon és védőoltáson (hepatitis-B ellen) esik át, majd a kezelések folyamán a szakmai irányelveknek megfelelően havonta, negyedévente, félévente és évente rendszeres szűrővizsgálatok végeznek el. (A Dialíziskezelés Útmutatója - Magyar Nephrológiai Társaság '98, ill. a Johan Béla Országos Epidemiológiai Központ Módszertani Levele: Infekciókontroll a művese állomásokon, 2001). A szűrővizsgálatok a beteg érdekében történnek, de a betegtársak és a kezelőszemélyzet védelmét is szolgálják. A speciális terápiás eljárás technológiájából és a kezeléssel járó eszközös beavatkozásból számos rizikótényező adódik, a kezelésben részesülő betegek fertőzésekkel szemben igen fogékonyak. 

Jelenleg Hepatitis B, C szűrővizsgálatokat (HbsAg, HCV) felvételkor, majd azt követően félévente kell elvégezniük a betegek körében. AIDS szűrővizsgálatokat (HIV) felvételkor, majd évente lenne indokolt elvégezni. Ez utóbbit azonban nem írhatják elő kötelezően a betegeik számára. 

A fertőző betegségek és a járványok megelőzése érdekében szükséges járványügyi intézkedésekről szóló 18/1998. (VI.3.) NM rendelet, a fertőző betegségek jelentési rendjéről szóló 63/1997. (XII.21.) NM rendelet, valamint a munkaköri, szakmai, illetve higiénés alkalmassági orvosi vizsgálatáról és véleményezéséről szóló 33/1998. (VI.24.) NM rendelet szellemében, kötelesek mindent megtenni a betegek és a dolgozók érdekében a fertőzések kialakulásának megelőzésére. Természetesen egyszerhasználatos eszközökkel dolgoznak, minden kezelést követően elvégzik a szükséges fertőtlenítéseket, alkalmazzák a védőeszközöket, de még így is komoly kockázatnak vannak kitéve a dolgozók és a betegtársak azáltal, hogy időben nem értesülnek egy esetleges HIV pozitív beteg létéről. A kezelés metodikájából következően a vérrel történő érintkezés elkerülhetetlen. A kezelést követően pedig a beteg netán még vérző (vérvételi hely bár kötéssel ellátott) sebbel megy a betegtársakkal közös öltözőbe, közös mentőautóba vagy száll fel tömegközlekedési eszközre. Így fennáll a vér- és testváladék útján terjedő fertőzés (HBV, HCV, HIV) veszélye, amely egyaránt érintheti a betegeket és a személyzetet is.

A Johan Béla Országos Epidemiológiai Központ az Infekciókontroll a művese állomásokon címmel 2001-ben kiadott Módszertani levele értelmében a dialíziskezelésnél többek között alapvetően a következő fertőzési veszélyekkel kell számolni: "fennáll a vér- testváladékok útján terjedő (HBV, HCV, HIV) fertőzés veszélye, amely egyaránt érintheti a betegeket és a személyzetet is."

A Módszertani levél értelmében a a fertőzött betegek dialíziskezelése "A HIV pozitív, illetve AIDS-ben szenvedő betegek dialízis kezelése a Fővárosi Szent László Kórházban történik."

Az AIDS vírusával fertőzöttek szűrővizsgálatáról rendelkező 5/1988. (V.31.) SZEM rendelet 1. §-a sorolja fel azon személyek körét, akik kötelesek magukat alávetni a szűrővizsgálatnak. Így:
a) a nemi betegek, illetőleg a nemi betegségre gyanús állapotban levők;
b) az AIDS vírusával fertőzött személyek szexuális partnerei; a fertőzöttek környezetének azok a tagjai, akiknél a fertőződés gyanúja felmerül;
c)
d) a büntetés-végrehajtási intézetekben szabadságvesztés büntetést töltő személyek;
e) a javítóintézetben elhelyezett fiatalok;
f) a kábítószert intravénásan alkalmazók.

A konkrét ügyben a kérelmezők az idézett jogszabályban meghatározott személyi kört szeretnék bővíteni a dialízises betegekkel, mivel az idézett Módszertani levél értelmében a HIV pozitív, ill. AIDS-ben szenvedő betegeket nem is kezelhetnék, azonban ezt a fertőző betegcsoportot csak kötelező szűrővizsgálattal lehetne kiszűrni.

A fertőzés a fertőzött személy testnedveiben, illetve váladékaiban (vér, ondó, hüvelyváladék, anyatej) lévő vírustartalmú sejteknek és szabad virionoknak a közvetítésével vihető át másik személybe. A HIV elsősorban szexuális (hetero-, bi- és homoszexuális) érintkezés útján terjed. Létrejöhet azonban a fertőzés vér, vérkészítmények, vérrel, váladékokkal szennyezett orvosi eszközök, műszerek használata, sérült bőr, nyálkahártya kontaminációja, intravénás kábítószer-élvezők közös tű, fecskendő használata, szerv-, szövetátültetés révén, valamint vertikálisan, a fertőzött anyáról gyermekre.

A fertőzött személy már a fertőzés korai szakában (az ellenanyagok kimutathatósága előtti ún. ablak periódusban is) fertőzőképes, és egész élete folyamán az marad. Az epidemiológiai adatok azt valószínűsítik, hogy a fertőzőképesség az immundeficiencia előrehaladásával, a klinikai tünetek megjelenésével, más STD betegségek egyidejű jelenlétével fokozódik.

Az Alkotmánybíróság a 27/2002. (VI.28.) AB határozatával a szerzett immunhiányos tünetcsoport terjedésének meggátlása érdekében szükséges intézkedésekről és a szűrővizsgálat elrendeléséről szóló 5/1988. (V. 31.) SZEM rendeletet alkotmányellenesnek mondta ki, és ezért azt 2002. december 31-i hatállyal megsemmisítette:
"A jelen Rendelettel kapcsolatban az Alkotmánybíróság megállapította, hogy annak számos rendelkezése több alapvető jogot korlátoz. Ennélfogva megállapítható, hogy a Rendelet az alapvető jogok jelentős és közvetlen korlátozását valósította meg. A több alapvető jog jelentős és közvetlen korlátozását megvalósító szabályozással kapcsolatban fel sem merülhet ugyanis a rendeleti szabályozási szint elégséges volta. Az alapvető jogok közvetlen és jelentős korlátozásához minden esetben követelmény a törvényi szintű szabályozás.
[...]A jelen esetben is miniszteri rendeletben került sor törvényi szintű szabályozást igénylő kötelezettségek megállapítására. A csak törvényi szinten szabályozható alapvető jogoknak miniszteri rendeletben történő korlátozása ellentétes az Alkotmány 8. § (2) bekezdésével, amely kimondja, hogy alapjogok korlátozására kizárólag törvényben kerülhet sor.
[...]A kifejtettek alapján az Alkotmánybíróság az alkotmányellenes Rendeletet megsemmisítette. Az Alkotmánybíróság a Rendelet megsemmisítésének határnapját az Alkotmánybíróságról szóló 1989. évi XXXII. törvény (a továbbiakban: Abtv.) 43. § (4) bekezdésének megfelelően úgy állapította meg, hogy a megsemmisített rendelkezések alkotmányos keretek között történő megalkotására kellő idő álljon rendelkezésre.
Az Alkotmánybíróság - állandó gyakorlatának megfelelően - a Rendelet egészének formai okból történő megsemmisítése miatt a Rendelet tartalmi alkotmányellenességét állító indítványi elemeket nem vizsgálta."

Az egészségügyről szóló 1997. évi CLIV. törvény (a továbbiakban: Eütv.) 56. § (1) bekezdése a járványügyi tevékenység céljaként jelöli meg a fertőző megbetegedések, a járványok megelőzését és leküzdését, valamint az emberi szervezet fertőző betegségekkel szembeni ellenállóképességének a fokozását.

Az Eütv. 59. § (1) bekezdése szerint a járványügyi érdekből végzett szűrővizsgálat célja a fertőző megbetegedések korai felismerése, azok forrásainak felkutatása, valamint a fertőzés veszélyének elhárítása.

Az Eütv. 141. § (1) bekezdése értelmében az állam felelős a lakosság egészségi állapotáért, különösen azért, hogy az ehhez szükséges feltételrendszer kialakításával lehetővé váljon a közösségek és az egyének számára egészségi állapotuk megőrzése, védelme és fejlesztése, valamint szükség esetén lehetséges mértékű helyreállítása. A (3) bekezdés h) pontja szerint az (1) bekezdésben meghatározott felelősség körében az állam kötelezettségét képezi különösen a közérdek védelme az egyéni érdekekkel szemben.

Az Alkotmánybíróság a 48/1998 (XI.23.) AB határozatában az élethez való joggal és az egészséghez való joggal összefüggésben az állami kötelességekkel kapcsolatban elvi szinten kifejtette, hogy
".... Az életvédelmet szolgáló alanyi jogok, állami kötelességek, valamint államcélok rendszerének közös gyökere az élethez való jog. Az említett alapjogokból folyó állami intézményvédelmi kötelességek mindig túlmutatnak az alanyi jogosultak jogain. Így például az egészséghez való jog éppúgy a jövő nemzedékek egészségét is szolgálja, mint az egészséges környezethez való jog....
Az egyes emberek élethez való alanyi joga saját életük biztosítására szolgál. Az élethez való jogból az államnak nem csupán az a kötelessége keletkezik, hogy az egyes emberek élethez való alanyi jogát ne sértse meg, és hogy annak védelméről jogalkotással és szervezési intézkedésekkel gondoskodjék, hanem általában az emberi életet és létfeltételeit is védenie kell. .... Az állam életvédelmi feladata minőségileg más, mint az élethez való egyéni alanyi jogok védelmének összeadása; "az emberi élet" általában - s következésképpen az emberi élet mint érték - a védelem tárgya."

"... Az Alkotmánybíróság eddigi gyakorlata szerint az állam akkor nyúlhat az alapvető jog korlátozásának végső eszközéhez, ha másik alapvető jog és szabadság védelme vagy érvényesülése, illetve egyéb alkotmányos célok védelme más módon nem érhető el; ... Az egyes embernek az élethez és emberi méltósághoz való joga olyan jogosítvány, amelyet az állam jogszabályok útján biztosít minden ember számára, s nem csak magával az állammal szemben garantálja az alapvető jog védelmét emberi jogként, hanem más személyekkel szemben is személyi jogként. [64/1991 (XII.17.) AB határozat]

Az Alkotmánybíróság az 54/1996 (XI.30.) AB határozatában kifejtette, hogy az Alkotmány 70/D. §-a "nemcsak a betegellátáshoz kapcsolódó, törvényben meghatározandó egészségügyi szolgáltatások igénybevételére jogosít, hanem magában foglalja mindazoknak az emberi egészség kialakulását és megőrzését célzó állami intézkedéseknek az igénylését is, amelyek az egészséges életvitellel összefüggő neveléssel, felvilágosítással, államilag szervezett testedzéssel, munkavédelemmel, természetvédelemmel, köztisztasággal, környezetvédelemmel és a betegség megelőzését szolgáló nagyszámú egészségvédelmi szolgáltatásokkal kapcsolatosak."

"Az Alkotmánybíróság megítélése szerint az egészségügyi ellátással kapcsolatos döntésekbe való beleegyezés, illetve az ellátás visszautasításának szükséges korlátjaként elfogadható mások életének, egészségének vagy testi épségének védelme." [36/2000 (X.27.) AB határozat]

Az orvostudomány mai állása szerint az AIDS-es megbetegedés gyógyíthatatlan, halálos kimenetelű fertőző betegségek közé tartozik. Mivel a dialíziskezelésknél fokozottan fennáll a HIV fertőzés veszélye, ezért vizsgálatom során megállapítottam, a művese állomásokon kezelt betegeknek az Alkotmány 54. § (1) bekezdésében deklarált élethez való jogával, valamint a 70/D. § (1) bekezdésében biztosított egészséghez való jogával összefüggésben fennáll a sérelem közvetlen veszélye azáltal, hogy a betegek HIV/AIDS kötelező szűrése nincs biztosítva. 

A feltárt alkotmányos visszásság orvoslása érdekében az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 25. §-ában kapott jogkörömben ajánlást teszek az egészségügyi, szociális és családügyi miniszternek, hogy 

Az Alkotmánybíróság 27/2002. (VI.28.) AB határozatával megsemmisített, a szerzett immunhiányos tünetcsoport terjedésének meggátlása érdekében szükséges intézkedésekről és a szűrővizsgálat elrendeléséről szóló 5/1988 (V.31.) SZEM rendelet helyébe lépő szabályozás kidolgozásánál vegyék figyelembe a dialíziskezelésben részesülő betegek, valamint az érintett egészségügyi dolgozók fokozottan veszélyeztetett helyzetét.

Budapest, 2002, október

							Lenkovics Barnabás